22-ц/804/795/22 
                                                                                2-21/10 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2022 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Мальцевої Є.Є., суддів Баркова В.М., Биліни Т.І.,
секретар судового засідання Вороніна М.М.,
учасники справи:
заявник (стягувач) - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління "АТ Ощадбанк",
боржник - ОСОБА_1 ,
розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління "АТ Ощадбанк" на ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 січня 2022 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», боржник ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання,

В С Т А Н О В И В:

20 грудня 2021 року АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа по справі № 2-21/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 132573,11 грн., сплачене державне мито у сумі 1248,60 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 2352,00 грн.. Вказує, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 28.01.2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Ленінське відділення №6111 суму заборгованості за кредитом в розмірі 132573,11 грн., сплачене державне мито у сумі 1248,60 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 2352,00 грн.. 27.09.2012 р. стягувачем отримано виконавчий лист, який було пред`явлено на виконання до Великоновосілківського РВ ДВС ГТУЮ в Донецькій області, про що 28.01.2013 року винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №36246091. За даними АСВП 03.07.2014 р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий документ за належністю до Петровського районного ВДВС м.Донецька. Банком було здійснено запити до Великоновосілківського районного ВДВС та до Петровського районного відділу ДВС м. Донецька щодо стану виконавчого провадження. Згідно з інформацією Великоновосілківського районного ВДВС виконавчий лист щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на виконанні не перебуває. Відповідь з Петровського районного ВДВС не надана. Відповідно до постанови правління АТ «Ощадбанк» від 22.11.2014 р. №943, 24.11.2014 р. було зупинено діяльність територіально відокремлених безбалансових відділень, які підпорядковані філії - Донецьке обласне управління, що розташовані в населених пунктах території Донецької області, яка не контролюється українською владою. Враховуючи надзвичайність події, через які АТ «Ощадбанк» було змушене залишити приміщення, що знаходяться на території Донецької області, яка не контролюється українською владою, більшість документів щодо супроводження виконавчих проваджень втрачено. Відсутність документів унеможливлює відкриття виконавчого провадження по примусовому стягненню заборгованості з боржника. Через проведення АТО у м. Донецьк доступу до інформації про стан виконавчого провадження у АТ «Ощадбанк» не було. Усі документи по справі також зберігались у відділенні банку на території, непідконтрольній українській владі. Більшість документів про хід виконавчого провадження також втрачено.
Тому, у зв`язку з тим, що заборгованість за кредитним договором до теперішнього часу не відшкодована, а виконавчий документ було втрачено, заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа. Крім того, заявник просить про поновлення строку для пред`явлення виконавчих документів на підставі ст.433 ЦПК України. Просить суд визнати поважними причини пропуску строку та поновити пропущений строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання. Видати дублікат виконавчого листа (з урахуванням вимог ст.4 Закону України «Про виконавче провадження») по справі № 2-21/10 р.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 січня 2022 року у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», боржник ОСОБА_1 , про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання - відмовлено.
Не погодившись з вказаною ухвалою, заявник - АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління "АТ Ощадбанк"подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оскаржувана ухвала є незаконною та протиправною.
Апелянт звертає увагу суду, що з 2017 року основні зусилля банку було направлено на відновлення втрачених судових проваджень, які залишилися на території, непідконтрольній українській владі, але через великий об`єм втрачених матеріалів відновлення судових проваджень, отримання дублікатів виконавчих листів, відновлення виконавчих проваджень проводиться до теперішнього часу. Отже, вказані в заяві обставини перешкоджали своєчасному відновленню судових проваджень та відповідно стали причиною пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання повторно.
Оскаржувана ухвала є такою, що порушує права стягувача в частині реалізації права на відновлення порушеного права, а суд в даному випадку сприяє своїми обмежувальними діями в частині дослідження або витребування додаткових доказів, які є суттєвими для вирішення спору та об`єктивного розгляду справи, враховуючи виключні обставини, на які не може вплинути ні одна із сторін, і позбавляє стягувача здійснити вичерпні заходи, спрямовані та отримання дублікату виконавчого документа та поновлення строків для подальшого його пред`явлення на виконання.
Оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, підлягає скасуванню на підставі ч.1 ст. 376 ЦПК України.

Учасник справи - ОСОБА_1 не скористався своїм правом на надання відзиву на апеляційну скаргу, в суд апеляційної інстанції не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення рекомендованої поштової кореспонденції.

Від Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління "АТ Ощадбанк" до апеляційного суду надійшла заява, в якій представник заявлені вимоги підтримує у повному обсязі, просить задовольнити, розгляд справи провести без участі представника заявника.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, оскільки, відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності з вимогами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні заяви Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк», суд першої інстанції виходив з того, що заявником не зазначено взагалі, з яких конкретних причин пропущено строк для пред`явлення даного виконавчого документу до виконання, а тому суд не має можливості встановити, чи існували для заявника такі причини, а тому приходить до висновку про відсутність поважних причин для неможливості пред`явлення заявником виконавчого документа до виконання. Оскільки суд прийшов до висновку про відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, вимоги заяви про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-21/10 задоволенню не підлягають.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може не погодитись з наступних підстав.
Судом першої інстанції фактично встановлено, що рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 28.01.2010 року позовні вимоги ВАТ «Ощадбанк» в особі Філії - Ленінське відділення №6111 м.Донецьку задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ленінське відділення №6111 суму заборгованості за кредитом в розмірі 132573,11 грн., сплачене державне мито у сумі 1248,60 грн., а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 2352,00 грн. Рішення набрало чинності.
09.06.2010 року ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ленінське відділення №6111звернувся до Великоновосілківського районного суду з заявою про видачу виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (а.с.39 (провадження 2-21/10).
Згідно з листом від 21.08.2010 року № 11093 Великоновосілківським районним судом Донецької області на адресу ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ленінське відділення №6111 направлено копію рішення та виконавчий лист (а.с. 41 (провадження 2-21/10).
28.01.2013 р. ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ленінське відділення №6111 звернувся до Великоновосілківського районного відділу виконавчої служби з заявою про відкриття виконавчого провадження та прийнятя для виконання виконавчого листа, виданого 27.09.2012 року Великоновосілківським районним судом Донецької області по справі №2-21/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ленінське відділення № 6111 заборгованості за кредитним договором. 03.07.2014 року Великоновосілківським районним ВДВС Головного територіального управління юстиції в Донецькій області закінчено виконавче провадження на підставі п.10 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий документ було направлено для подальшого виконання до ВДВС Петровського РУЮ м.Донецьку за фактичним місцем мешкання боржника (а.с.10-11).
Згідно з листом Петровського районного відділу державної виконавчої служби у м.Донецьк Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 20.08.2021 р. у відділі не перебуває виконавчий лист №2-21/21 стосовно боржника ОСОБА_1 (а.с. 9).

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.
Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Частиною 1 ст. 431 ЦПК України встановлено, що виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження».
У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи суд видає виконавчі листи в паперовій формі. Пунктом 17.4 передбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий лист, може видати його дублікат, якщо стягувач звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Питання про видачу дублікату виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання треба вирішувати одночасно, так як від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. У разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

За нормами ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України, в редакції Закону №2147-VIIIвід 03жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання застосовується відповідно до тієї редакції Закону України «Про виконавче провадження», яка діяла на час його видачі.
Відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції чинній на час звернення до суду з заявою, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1); строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (ч. 2); виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі (ч. 3); стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ч. 6).

Стягувач, який пропустив строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, може звернутися із заявою до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання про поновлення пропущеного строку. Така заява розглядається судом у десятиденний строк (ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження») і за наслідками розгляду постановляється відповідна ухвала.

У разі пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин він може бути поновлений, якщо інше не встановлено законодавством. Поважними причинами визнаються такі обставини суб`єктивного і об`єктивного характеру, які перешкодили стягувачу вчинити у встановлений строк дії по пред`явленню виконавчого документа до виконання. Підставою для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є факт пропуску стягувачем такого строку з поважних причин.
Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.
Крім того, поважність причин пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання пов`язана не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини. Можливість знати про порушення своїх прав випливає із загальних засад захисту цивільних прав та інтересів, за якими особа, маючи право на захист, здійснює його на власний розсуд у передбачений законом спосіб, що створює в неї цю можливість знайти про посягання на права.
Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не встановлено.
Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущений; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування; тобто, якщо свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

З матеріалів справи вбачається, що строк пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 28.10.2010 р. за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Ленінське відділення №6111 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, закінчився 03.07.2017 року.

Оглянувши надані заявником документи на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до виконання виконавчого листа, колегія суддів вважає, що наведені  стягувачем обставини не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами і не є поважною причиною для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, тому висновки суду першої інстанції є правильними.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, в строки, передбачені законом, заявник не надав.
З цих же підстав не мають значення твердження заявника стосовно того, що суд першої інстанції повинен сприяти стосовно дослідження або витребування додаткових доказів, які є суттєвими для вирішення спору та об`єктивного розгляду справи, враховуючи виключні обставини, на які не може вплинути ні одна із сторін, але він позбавляє стягувача здійснити вичерпні заходи, спрямовані на отримання дублікату виконавчого документа та поновлення строків для подальшого його пред`явлення на виконання, оскільки саме заявник повинен надати такі підтвердження і поважність таких причин оцінює суд.

Щодо доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції порушено право на захист та відновлення прав стягувача, зокрема щодо виконання рішення суду та повернення коштів від боржника, то колегія суддів зазначає, що сам по собі факт того, що рішення суду залишається невиконаним не може бути підставою для поновлення пропущеного строку, оскільки, визначаючи строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, законодавець враховував, що рішення суду повинно виконуватися. Однак законодавець визнав за необхідне обмежити строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання, таким чином забезпечуючи рівність сторін виконавчого провадження.

Наявність норм Конституції України та положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про обов`язковість виконання судового рішення не можуть бути єдиною достатньою підставою для поновлення пропущеного без поважних причин строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, так як вимагають добросовісної та законної поведінки кожного учасника судового процесу, у тому числі і стягувача на стадії виконання судового рішення.
За загальними правилами поважні причини пропуску строку законом не визначені, ці обставини оцінюються судом в залежності від конкретної справи та з урахуванням основних положень цивільного судочинства.

Враховуючи, що стягувач був обізнаний щодо строків пред`явлення до виконання виконавчого листа, належних доказів на підтвердження вимог заявника, які б свідчили про поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання не надано, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поновлення АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління "АТ Ощадбанк" пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і , як наслідок, про відмову у видачі дублікату виконавчого листа.

Доводи апеляційної скарги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії  - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до помилкового судового рішення. Ніяких нових обставин чи доказів, які не були предметом розгляду судом першої інстанції та могли б вплинути на правильність висновків та рішення, суду апеляційної інстанції не надано.
Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За правилами, передбаченими п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування, зміни в межах доводів апеляційної скарги відсутні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, апеляційний суд

                                                    П О С Т А Н О В И В:
  
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії - Донецьке обласне управління "АТ Ощадбанк" - залишити без задоволення.
Ухвалу Великоновосілківського районного суду Донецької області від 12 січня 2022 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених ст. 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий суддя                                                                         Є.Є. Мальцева

Судді:                                                                                                В.М. Барков

Т.І.Биліна