Головуючий у І інстанції  Кушнір С.І.	
Провадження №  22-ц/824/1156/2022	 	 	 	                                       Доповідач у 2 інстанції  Матвієнко  Ю.О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
       09 червня 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
 
  Головуючого судді:      Матвієнко Ю.О.,
  суддів:                            Мельника Я.С., Гуля В.В.,
  при секретарі:                Ковтун М.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У липні 2019 року заявник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, в якій просив суд визнати причини пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 2-1987/13 поважними; поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 2-1987/13 до виконання; видати дублікат виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва по справі № 2-1987/13 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нерухоме майно - трикімнатну квартиру, загальною площею 118,80 кв.м., житловою площею - 65,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на праві власності, за рахунок якого задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за кредитом № 11167654000 (САП - кредитна лінія у валюті суб`єкту господарської діяльності) від 11.06.2007 року, а саме: сума заборгованості за кредитом - 1 197 435,81 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 35 874,58 грн., розмір нарахованих відсотків за кредитом - 722 353,48 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 69 870,63 грн., а разом 2 025 534,50 грн., шляхом його реалізації на прилюдних торгах за ціною, яка буде визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.
В обґрунтування вимог заяви АТ «Дельта Банк» посилався на те, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2013 року, за результатами розгляду справи № 2-1987/13 (№760/3660/13-ц) було задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
06.09.2013 року по зазначеній цивільній справі Солом`янським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 2-1987/13 щодо примусового виконання рішення від 23.04.2013 року.
16.01.2014 року зазначений виконавчий лист було передано на примусове виконання до Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві.
19.01.2014 року старшим державним виконавцем Мацко Д.А. Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41546593, а 23.12.2015 року старшим державним виконавцем Мацко Д.А. Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника).
У зв`язку з тим, що виконавчий лист № 2-1987/13 та копія постанови від 23.12.2015 року на адресу АТ «Дельта Банк» не надходили, стягувач направив на адресу Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві інформаційні запити щодо місцязнаходження виконавчого листа № 2-1987/13 за вих. № 5895/17 від 12.10.2017 року, № 7372/18 від 09.07.2018 року.
Однак, будь-якої відповіді Солом`янський РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві на адресу стягувача не направив, що, на думку заявника, свідчить про втрату виконавчого листа.
При цьому, заявник посилається на те, що після винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.12.2015 року, строк пред`явлення виконавчого листа № 2-1987/13 був перерваний і вказаний виконавчий лист міг бути пред`явлений до виконання у строк до 23.12.2016 року, але у зв`язку із втратою виконавчого документу стягувач був позбавлений можливості вчасно пред`явити його до виконання, тобто строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущений з поважних причин.
З вищенаведених підстав представник АТ «Дельта Банк» просив про задоволення заяви Банку у повному обсязі.
Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року заяву ПАТ «Дельта Банк» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення його на примусове виконання задоволено.
Видано дублікат виконавчого листа № 2-1987/13 у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2013 року.
Поновлено пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-1987/13 у цивільній справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Не погоджуючись з ухвалою, боржник ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та постановити по справі нове рішення про відмову у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання. Обгрунтовуючи скаргу, апелянт посилався на те, що стягувачем не наведено поважних причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, а тому суд першої інстанції повинен був прийняти рішення про відмову у поновленні відповідного строку.
Зокрема, АТ «Дельта Банк» не обґрунтувало жодним чином, чим викликане зволікання зі зверненням до суду, яке відбулось майже через чотири роки з дати повернення виконавчого документу (23.12.2015 - 17.06.2019). Також зазначав, що постанову про повернення виконавчого документу стягувачу постановлено 23 грудня 2015 року, а запит щодо зникнення виконавчого листа був поданий банком аж через два роки - 12 жовтня 2017 року.
В свою чергу, звернення до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, а також з клопотанням про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відбулось лише через майже чотири роки - 17 липня 2019 року.
В судове засідання учасники процесу, які повідомлялись про час та місце розгляду справи, не з`явились; колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2013 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на нерухоме майно - трикімнатну квартиру, загальною площею 118,80 кв.м., житловою площею 65,50 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності іпотекодавцю ОСОБА_1 , за рахунок якого задовольнити вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» за кредитним договором № 11167654000 (САП - кредитна лінія у валюті суб`єкту господарської діяльності) від 11 червня 2007 року, а саме: сума заборгованості за кредитом - 1 197 435,81 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту - 35 874,58 грн., розмір нарахованих відсотків за кредитом - 722 353,48 грн., розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків - 69 870,63 грн., шляхом його реалізації на прилюдних торгах за ціною, яка буде визначена на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна (том 1, а.с.69-73).
Заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2013 року набрало законної сили 31.05.2013 року.
06.09.2013 року на виконання зазначеного рішення суду Солом`янським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, який 16.01.2014 року було передано на примусове виконання до Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві.
19.01.2014 року старшим державним виконавцем Мацко Д.А. Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41546593, а 23.12.2015 року старшим державним виконавцем Мацко Д.А. Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника), що підтверджується наданою суду інформаційною довідкою про виконавче провадження №41546593 від 24.06.2019 року.
Також встановлено, що стягувачем з метою з`ясування інформації щодо місцязнаходження виконавчого листа № 2-1987/13 направлялися до Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві інформаційні запити за вих. № 7372/18 від 09.07.2018 року, у зв`язку з тим, що виконавчий лист № 2-1987/13 та копія постанови від 23.12.2015 року на адресу АТ «Дельта Банк» не надходили.
Звертаючись до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа на виконання, представник АТ «Дельта Банк» вказував на його втрату у зв`язку із поверненням органами ДВС стягувачу у грудні 2015 року, що, власне, і унеможливило повторне пред`явлення даного виконавчого документу до виконання у визначені законом строки. Ці обставини, на думку заявника, свідчать про поважність причин пропуску ним строку та є підставою для його поновлення. 
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву АТ «Дельта Банк» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу його дубліката, виходив з її обґрунтованості та доведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.
Відповідно до вимог статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.  
Згідно із ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 року), виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.
Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.
Таким чином, у редакції Закону України «Про виконавче провадження», чинній станом на дату набрання рішенням суду по справі № 2-1987/13 законної сили, строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання становив один рік.
Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 року), строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання.
Згідно ч. 3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05.10.2016 року), у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.
З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2014 року виконавчий лист було передано на примусове виконання до Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві.
19.01.2014 рокустаршим державним виконавцем Мацко Д.А. Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 41546593, а 23.12.2015 рокустаршим державним виконавцем Мацко Д.А. Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника), що підтверджується наданою суду інформаційною довідкою про виконавче провадження №41546593 від 24.06.2019 року.
Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.
Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання - це встановлений законом строк, протягом якого виконавчий документ може бути пред`явлений до виконання і стати підставою для відкриття виконавчого провадження та проведення виконавчих дій, спрямованих на реалізацію припису юрисдикційного акта.
Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні відповідно до ст. 433 ЦПК України питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, виданого на підставі судового рішення, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а, відтак, дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватися в кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
З матеріалів справи вбачається, що стягувачем з метою з`ясування інформації щодо місцязнаходження виконавчого листа № 2-1987/13, направлялися до Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві інформаційні запити за вих. № 7372/18 від 09.07.2018 року, у зв`язку з тим, що виконавчий лист № 2-1987/13 та копія постанови від 23.12.2015 рокуна адресу АТ «Дельта Банк» не надходили. Однак відповіді на своє звернення від Солом`янського РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві стягувач АТ «Дельта Банк» не отримав.
05.10.2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в діючій редакції встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Згідно п. 1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» в разі повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку із неможливістю виконання  рішення строк пред`явлення такого документу до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.
Відповідно до п. 5, 7 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Аналіз наведених норм Закону дає підстави для висновку про те, що виконавчий лист, виданий судом до набрання чинності цим законом, може бути повторно пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з дня його повернення.
Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.
Стаття 124 Конституції України, ст. 18 ЦПК України гарантують обов`язковість виконання судових рішень, що набрали законної сили для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.
Виходячи з обставин справи та наявних у ній доказів, обґрунтованим є висновок суду про те, що виконавчий лист було втрачено,і саме у зв`язку із втратою виконавчого листастягувач був позбавлений можливості реалізувати законне право на виконання рішення суду шляхом пред`явлення виконавчого листа до виконання у визначений законом строк, що є поважною причиною пропуску цього строку. З урахуванням викладеного, правильним є висновок суду про поновлення пропущеного з поважних причин строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу дублікату втраченого виконавчого листа.
Доводи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині рішення, та зводяться до переоцінки доказів і незгоди боржника з висновками суду щодо їх оцінки.   
З урахуванням наведеного, колегія суддів визнає, що правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не викликає розумних сумнівів, а апеляційна скарга ОСОБА_1 є необґрунтованою.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги боржника цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 - без задоволення.  
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд в складі колегії суддів
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
 
Ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року -  залишити без змін. 
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
     Головуючий:
 
     Судді: