Дата документу 02.08.2022 Справа № 335/2074/19

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 22-ц/807/18/22        
Справа № 22-ц/807/18/22-2 Головуючий у 1-й інстанції: Скользнєва Н.Г.
Є.У.№ 335/2074/19                 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2022 року                                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

головуючого:         Кочеткової І.В.,
суддів:                 Кримської О.М.,
                        Дашковської А.В.,
секретар:         Рикун А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи – ОСОБА_2 , Концерн «Міські теплові мережі», Комунальне підприємство «Наше місто» Запорізької міської ради про зобов`язання вчинити певні дії,    
за апеляційними скаргами Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради та ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 19 січня 2021 року та Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради на додаткове рішення від 02 березня 2021 року, 
В С Т А Н О В И В:
У лютому 2019 КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради звернулось до суду із вищевказаним позовом та просило зобов`язати ОСОБА_1 надати безперешкодний доступ до приміщення квартири АДРЕСА_1 до системи центрального опалення для проведення обстеження інженерних мереж; зобов`язати відповідача привести систему центрального опалення у придатний для повноцінної та безпечної експлуатації стан згідно з Державними будівельними нормами (ДБН), Державними стандартами, нормами і правилами діючих у сфері заміни, ремонту, утримання та експлуатації внутрішньо будинкових мереж (комунікацій). В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що є управителем багатоквартирних житлових будинків у м. Запоріжжі, у тому числі будинку АДРЕСА_2 . Протягом 2016-2018 років у квартирі АДРЕСА_3 спостерігається невідповідність нормативам температури. По факту невідповідної якості опалення мешканці квартири АДРЕСА_4 неодноразово звертались до відповідальних служб із надання послуг централізованого опалення. Вважає, що через втручання відповідача у систему опалення квартири/будинку суттєво знизилась якість подачі теплоносія в квартиру АДРЕСА_4 . Посилаючись на те, що неодноразово звертався до мешканців квартири АДРЕСА_5 із проханням надати доступ до системи центрального опалення для обстеження та надавав приписи про усунення переобладнання системи центрального обладнання в квартирі, проте всі звернення і приписи відповідач ігнорував, просив про задоволення позову. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 19 січня 2021 року в позові Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради відмовлено.
Судове рішення мотивовано тим, що переобладнання в квартирі відповідача були здійснені у 2006 році з дозволу відповідних служб, позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Додатковим рішенням від 02 березня 2021 року стягнуто з КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 37 800 гривень.
Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями, КП «Запоріжремсервіс» подало апеляційні скарги, в яких, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення та додаткове рішення у вказаній справі скасувати та ухвалити нові, якими позовні вимоги КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради задовольнити та відмовити відповідачеві у компенсації витрат на правову допомогу. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції про недоведеність позову. На думку комунального підприємства, суд безпідставно стягнув на користь відповідачки витрати на правову допомогу.
В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_2 зазначала, що з 2006 року в осінньо-зимовий період температура в двох кімнатах її квартири нижче нормативів, оскільки відповідачка самочинно переобладнала в своїй квартирі опалювальну систему. Вважає помилковими висновки суду першої інстанції про недоведеність позову. На думку третьої особи, судом дана неправильна оцінка зібраним у справі доказам.
У відзиві на апеляційні скарги ОСОБА_1 зазначала, що працівники відповідних служб неодноразово проводили обстеження інженерних мереж централізованого опалення в її квартирі, а отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування положень ст. 7 ч.2 п.7, ст.8 ч.3 п.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Перепланування та реконструкція її квартири у 2006 році проводилися з дозволу районної адміністрації, санітарно-епідеміологічної служби, балансоутримувача будинку, Головного управління архітектури та містобудування. Вважає правильними висновки суду першої інстанції про відсутність причинного зв`язку між поганим теплопостачанням і невідповідністю теплового режиму в квартирі третьої особи і проведеним відповідачем ремонтом у 2006 році. 
Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представників сторін, ОСОБА_2 , перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються Конституцією України, Житловим Кодексом, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», іншими нормативно-правовими актами.
Встановлено, щоКП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради є управителем багатоквартирних житлових будинків, зокрема, будинку АДРЕСА_2 ( а.с.58-60,т.1). 
Багатоквартирний будинок був збудований у 50-х роках минулого століття. 
06 вересня 2017 року між позивачем та співвласниками багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 укладено договір № 1192-УБ про надання послуг з управління багатоквартирним будинком ( а.с.61-63,т.1). 
Відповідно до умов Договору № 1192-УБ від 06.09.2017 управитель – позивач зобов`язується надавати замовникові послуги з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників, співвласників, наймачів, орендарів окремих житлових і нежитлових приміщень, у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а замовник надає право управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом, у разі управитель отримав на такі витрати письмову згоду замовника.
Відповідачка ОСОБА_1 з 7 березня 2002 року є власницею квартири АДРЕСА_1 ( а.с.98-102, т.1). Квартира розташована на третьому поверсі багатоквартирного будинку.
Третя особа – ОСОБА_2 є співвласницею квартири АДРЕСА_3 , розташованої на першому поверсі будинку ( а.с.136, т.1).
Заходи до утеплення квартири і місць загального користування співвласниками квартири АДРЕСА_4 не вживалися. 
В опалювальний період 2016-2018 років у квартирі АДРЕСА_3 спостерігалася невідповідність температурним нормативам в опалювальних приміщеннях квартири. По факту невідповідної якості опалення третя особа ОСОБА_2 та її родина неодноразово звертались до відповідальних служб із надання послуг централізованого опалення з приводу неналежної їх якості, що не підтверджується матеріалами справи.
Листом № 522/01-09 від 12.02.2018 КП «Запоріжремсервіс» повідомило мешканців квартири АДРЕСА_4 про те, що за інформацією Концерну «МТМ» та КП «Наше місто» причиною незадовільного температурного режиму батарей опалення в їх квартирі є втручання у систему централізованого опалення мешканцями квартири АДРЕСА_5 ( а.с.137,т.1). 
Листом № 4492/01-09 від 20.11.2018 члена родини третьої особи ОСОБА_3 повідомлено про те, що КП «Запоріжремсервіс» на адресу мешканців квартири АДРЕСА_5 направлено припис про надання доступу до радіаторів опалення у квартирі для проведення обстеження ( а.с.138,т.1).
З Акту обстеження технічного стану системи опалення по квартирі АДРЕСА_1 № б/н від 01.09.2017 відомо, що при візуальному огляді виявлено, що стоякові труби з квартири до відсікаючого крану замінені на пластикові діаметром 25 мм. У розділи Акту «Висновки та рекомендації» вказано, що у квартирі АДРЕСА_5 самовільно виконана реконструкція системи центрального опалення, що можливо призвело до порушенню циркуляції теплоносія та недостатнього температурного режиму в квартирі АДРЕСА_4 ( а.с.69,т.1).
Акти-претензії із замірами температурного режиму в квартири АДРЕСА_4 в період 2016 – 2019 р.р., відсутні. 
Як зазначено в Акті-претензії про неналежне надання або ненадання послуг від 04.12.2018 по кв. АДРЕСА_3 , заміри те5мператури в квартирі не виконувались, оскільки споживач використовує електронагрівальні пристрої ( а.с.167,т.1). 
Із листа КП «Запоріжремсерівс» ЗМР № Ф-160о.п. від 12.12.2018 відомо, що звернень на неякісне опалення від мешканців інших квартир будинку до КП «Запоріжремсерівс» ЗМР не надходило ( а.с.168,т.1). 
Судом також встановлено, що у 2006 році відповідачем у квартирі АДРЕСА_5 зроблено ремонт та перепланування, отримано відповідний технічний паспорт. В той же час було здійснено заміну системи опалення в квартири зі старої на нову ( а.с.101-102, т.1). 
На виконання ремонтних робіт та перепланування квартири відповідачем було отримано лист-узгодження з відповідними службами ( а.с.103,т.1).
Відповідно до Висновку від 14.03.2006 № 692/в Головне управління архітектури та містобудування Запорізької міської ради узгодило архітектурно-планувальні зміни квартири відповідача - АДРЕСА_1 , з урахування узгоджень СЕС та міськгазу ( а.с.104,т.1). 
Висновком № 13 від 17 березня 2006 за результатами розгляду схемних та ескізних проектів щодо перепланування кв. АДРЕСА_1 встановлено, що відступлень при цьому від діючих санітарних норм та вимог немає ( а.с.106,т.1). 
Розпорядженням голови Орджонікідзевської районної адміністрації Запорозької міської ради № 451р від 12.04.2006 зобов`язано, зокрема, КП «ВРЕЖО № 13» внести зміни до технічної характеристики квартири АДРЕСА_1 (а.с.105,т.1)
20.12.2017 Концерном «МТМ» складено Акт про обстеження системи теплопостачання квартири АДРЕСА_5 та Акт-претензія з приводу якості надання послуг з водо,- теплопостачання та водовідведення, яким зафіксовані температурні показники у квартирі відповідача: торцева кімната +22 0С, кімната + 22 0С, кухня-їдальня + 23 0С ( а.с.108,т.1).
Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позову.Суд дійшов висновку, що позивачем не надано переконливих доказів на підтвердження непридатності та невідповідності системи центрального опалення Державним будівельним нормам (ДБН), а також Державним стандартам, нормам і правилам в сфері заміни, ремонту, утримання та експлуатації внутрішньо будинкових мереж (комунікацій). За наявними між сторонами зобов`язаннями у 2006 році відбулось врегулювання правовідносин у спосіб, який не суперечив чинному законодавству.
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Згідно до положень статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно обмежений у його здійсненні ( частина перша статті 321 ЦК України).
Відповідно до частини другої статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у пунктах 6 та 7 розділу «Порядок надання послуг» визначено, що послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування. Перелік послуг, що надаються споживачеві, залежить від рівня благоустрою відповідного будинку. 
Вимоги щодо кількісних і якісних показників послуг визначені у Додатку до Порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 151 від 17.02.2010.
Відповідно до пункту 8 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ч. 3 п. 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 630 від 21.07.2005, споживачі зобов`язані дотримуватись вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або ї частин, не допускати порушень законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг. 
З метою перевірки доводів апеляційних скарг, ухвалою апеляційного суду від 20 липня 2021 року за клопотанням представника ОСОБА_2  - адвоката Федорова М.Д.  по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу системи центрального опалення. 
На розгляд експерту були поставлені питання:
1.Чи відповідає стан системи центрального опалення у квартирі АДРЕСА_1 вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНіП, стандартам, технічним умовам, тощо) якщо не відповідає, то в чому полягають невідповідності?
2. Чи впливає переобладнання системи центрального опалення, зроблене квартирою АДРЕСА_1 , на ефективність системи центрального опалення в будинку (по спальним стоякам з квартирою АДРЕСА_5 ), в тому числі і в квартирі АДРЕСА_3 ? І якщо так , то яким чином? 
Проведення експертизи доручено експертам ТОВ «Експертно правова консалтингова компанія «ЮРЕКС» .
04 липня 2022 року на адресу апеляційного суду надійшов висновок експерта №30/1/21 від 24 червня 2022.
Дослідження проводилось методом опису, аналізу, заставлення наданих на дослідження матеріалів та результатів натурного обстеження об`єктів дослідження по бр. Шевченка, 51 в м.Запоріжжя.
Згідно висновку експерта по першому питанню: 
Система центрального опалення квартири АДРЕСА_5 :
- не відповідає нормативним вимогам в галузі будівництва, зокрема п.6.7.36 пп. «а» ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування» по застосуванню запірної арматури на опалювальних приладах для їх відключення;
-відповідає нормативним вимогам в галузі будівництва зокрема п.6.6.5 ДБН В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», по прокладанню трубопроводів із полімерних труб приховано, в тому числі у штрабах тощо;
-видимі ділянки системи опалення квартири знаходяться в «доброму технічному стані», що відповідно до табл..5.1 « Приблизна шкала оцінки зносу елементів будинку» СОУ ЖКГ 75.11.-35077234.0015:2009 «Житлові будинки. Правила визначення фізичного зносу житлових будинків», характеризується як: «Пошкоджень і деформацій не має. Є окремі несправності, що не впливають на експлуатацію елемента і усуваються під час ремонту»;
-технічно не надається можливості встановити відповідність / не відповідність п.6.7.35.1 В.2.5-67:2013 «Опалення, вентиляція та кондиціонування», по встановленню запірної арматури – кульових кранів на підводках до опалювальних приладів для регулювання температури повітря у приміщенні замість автоматичних регуляторів температури, оскільки не відомо чи здійснюється таке регулювання.
По другому питання експерт дійшов такого висновку:
Дослідивши надані матеріали та об`єкти в натурі по другому питанню ухвали, керуючись нормативними вимогами та методичними рекомендаціями, експерт дійшов висновку, що переобладнання системи центрального опалення, яке полягає у заміні матеріалу трубопроводів із зменшенням умовного діаметру та зміні матеріалу приладів опалення, зроблене квартирою АДРЕСА_1 , не впливає на ефективність системи центрального опалення в будинку (по спальним стоякам з квартирою АДРЕСА_5 ), в тому числі і в квартирі АДРЕСА_3 .
Разом з тим, експерт дійшов висновку, що неефективність системи центрального опалення в будинку (по спальним стоякам з квартирою АДРЕСА_5 ), в тому числі і в квартирі АДРЕСА_3 , зумовлена технічними особливостями однотрубної системи централізованого опалення з П-подібними стояками всього будинку. 
Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що неналежний температурний режим у 2016-2018 р.р. в квартирі третьої особи не пов`язаний із переобладнаннями і перебудовою в квартирі відповідачки, які мали місце у 2006 році, а отже суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову. 
Невідповідність системи центрального опалення житлового будинку, в тому числі і в квартирі відповідачки, вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНіП, стандартам, технічним умовам, розробленим у 2013 році, не є достатньою підставою для висновку про обґрунтованість позову і про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права..
За вимогами п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарг без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.
Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновку суду першої інстанції по суті вирішення спору та не дають підстав вважати, що судом неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.
Щодо доводів апеляційної скарги КП «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради на додаткове рішення суду, апеляційний суд зазначає про таке:
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України  суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно приписівст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України);
3) розподіл судових витрат між сторонами(стаття 141 ЦПК України).
Згідно зі статтею 133ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частин першої та другої статті 137ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною восьмою статті 141ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з частиною третьою статті 137ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини четвертої статті 137ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137ЦПК України).
Відповідно до частини п`ятої статті 137ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт.
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині четвертій статті 141 ЦПК України.
Разом із тим у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема відповідно до частини третьої статті 141ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, наведеного в частині четвертій статті 141 ЦПК України, визначені також положеннями частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 141 цього Кодексу.
Таким чином, у разі недотримання вимог частини п`ятої статті 137ЦПК України суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).
Вказана правова позиція щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони узгоджується із правовою позицією, викладеною: в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19; у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 (провадження № 61-2679св20), від 19 серпня 2020 року у справі № 195/31/16-ц (провадження № 61-15811св19); у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: від 18 листопада 2020 року у справі № 922/3706/19, від 17 грудня 2020 року у справі № 922/3708/19.
Встановлено, що представником відповідача адвокатом Загрія Н.Ю. 12 липня 2019 засобом поштового зв`язку до суду було подано заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу з доказами її направлення на адресу всіх учасників по справі ( а.с.175-176, 179-183,т.1). До заяви були додані: копія договору № А035-ЗП про надання правової допомоги від 04 червня 2019 року( а.с.109-111,т.1) ; копія додатку 1 до договору про надання правової допомоги № А035-ЗП від 04.06.2019 ( а.с.177,т.2); копія наказу про прийняття на роботу № 31-08/3 від 31.08.2018 ( а.с.7); копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю ( а.с.112,т.1); ордер ( а.с.118,т.1) ; акти приймання - передачі наданих послуг:№ А035-ЗП/076 від 20.06.2019 ( а.с.9), № А035-ЗП/090 від 18.07.2019 ( а.с.12), № А035-ЗП/142 від 23.09.2019( а.с.15),№ А035-ЗП/184 від 04.11.2019 (а.с.18), № А035-ЗП/211 від 11.12.2019(а.с.21), № А035-ЗП/010 від 22.01.2020( а.с.24), № А035-ЗП/044 від 26.02.2020 ( а.с.27), № А035-ЗП/050 від 02.03.2020 ( а.с.30), № А035-ЗП/1 від 08.07.2020 ( а.с.33), № А035-ЗП/2 від 12.08.2020 ( а.с.36), № А035-ЗП/3 від 21.09.2020 (а.с.39), № А035-ЗП/4 від 22.09.2020 (а.с.42), № А035-ЗП/5 від 19.01.2021 (а.с.45); рахунки: № А035-ЗП/076 від 20.06.2019( а.с.8), № А035-ЗП/090 від 18.07.2019 (а.с.11), № А035-ЗП/142 від 23.09.2019 ( а.с.14), № А035-ЗП/184 від 04.112019 (а.с.17), № А035-ЗП/211 від 11.12.2019 ( а.с.20), № А035-ЗП/010 від 22.01.2020 ( а.с.23), № А035-ЗП/044 від 26.02.2020 ( а.с.26), № А035-ЗП/050 від 02.03.2020 (а.с.29), № А035-ЗП/1 від 08.07.2020 ( а.с.32),№ А 035-ЗП/2 від 12.08.2020 ( а.с.35), № А035-ЗП/3 від 21.09.2020 (а.с.38), № А035-ЗП/4 від 22.09.2020(а.с.41),№ А035-ЗП/5 від 19.01.2021(а.с.44); копії квитанцій і платіжних доручень:№ 36033134 від 25.09.2019(а.с.10),№ 33103287 від 30.07.2019 ( а.с.13), № 0НКХ-НЕ0Т-1В93-64В4 від 16.03.2020 ( а.с.16), № 32772920.1 від 11.12.2019 ( а.с.19), № 1953-22-006/С від 22.07.2020 ( а.с.22),№ МА61-МРНТ-Т29Н-ХС84 від 16.03.2020( а.с.25), № 1953-22-009/С від 22.07.2020 ( а.с.28), № 1953-22-008/С від 22.07.2020 ( а.с.31), № 1953-22-007/С від 22.07.2020 (а.с.34), № 5460-21-009/С від 21.01.2021 ( а.с.37), № 5460-21-008/С від 21.01.2021 (а.с.40), № 5460-21-007/С від 21.01.2021 ( а.с.43), № 5460-21-006/С від 21.01.2021 ( а.с.46) .
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги сторонами не заявлялось.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд прийняв до уваги обставини справи, її складність, ставлення сторін до виконання своїх процесуальних обов`язків, умови укладеного договору про надання правової допомоги № А035-ЗП від 04.06.2019 .
Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Керуючись ст. ст.374,375, 380-384 ЦПК України, апеляційний суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги Комунального підприємства «Запоріжремсервіс» Запорізької міської ради та ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя  від 19 січня  2021  року та додаткове рішення  від 02 березня 2021  року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 93 серпня 2022 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська