КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И
 
Справа № 758/13662/21
 
Апеляційне провадження № 33/824/674/2022
 
17 травня 2022 року                                                                        м. Київ
 
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Махлай Л.Д. розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , на постанову Подільського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року щодо притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до протоколу), зареєстрований: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
 
в с т а н о в и в :
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 01.09.2021 близько 01 год 00 хв по пр-ту Правди, 47 в м. Києві керував транспортним засобом «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився. Своїми діями ОСОБА_1   порушив вимоги                           п. 2.5 Правил дорожнього руху України, та вчинив правопорушення, передбачене                                ч. 1ст. 130 КУпАП.  
Постановою Подільського районного суду м. Києва від  13.12.2021 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП та накладено штраф у сумі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 454 грн.
Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати постанову та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що під час розгляду даної справи суд неповно з`ясував усі фактичні обставини, не дослідив і не дав належної оцінки наявним у справі доказам, формально підійшов до вивчення обставин справи що призвело до прийняття незаконного та необґрунтованого судового рішення.
При цьому зазначає, що матеріали справи не містять жодних доказів того, що він  керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції під час керування, що є обов`язковою умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Апелянт стверджує, що він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом, і у цьому разі вимога поліцейського пройти огляд була висунута йому незаконно. На відеозапису не зафіксовано керування ним автомобілем, а свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були допитані судом та суд не переконався, що саме ці особи написали пояснення.
Зазначає, що складений стосовно нього протокол про адміністративне правопорушення від 01.09.2021 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначені дані свідків, їх особи не було встановлено, підписи свідків відсутні. Вважає, що при складання протоколу працівники патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення діяли упереджено.
 З посиланням на практику Європейського суду з прав людини, положення КУпАП, позицію Верховного Суду України апелянт зазначає, що місцевий суд, визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАІІ, належним чином не проаналізував наявні у справі матеріали та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього, обмеживши при цьому його права на справедливий суд.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Муха О.О. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.
 Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у                              ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Водночас, положеннями ст. 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 532900від 01.09.2021,  ОСОБА_1 в м. Києві по просп. Правди керував автомобілем «Mersedes» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду у встановленому порядку на стан алкогольного сп`яніння водій  відмовився, чим порушив                   п. 2.5 Правил дорожнього руху.
На підтвердження викладених у протоколі обставин до протоколу додані докази, а саме: розписка про передачу транспортного засобу (а.с.2), пояснення свідків (а.с.3-4) та відеофайли з нагрудної камери патрульної поліції (а.с.5).
Складом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є,  зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом особою і її відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, при цьому останній визнав, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, проте вказує, що приїхав на автомобілі на АЗС у тверезому стані, а надалі залишивши автомобіль біля автозаправної колонки, пішов до кафе на АЗС,  придбав спиртні напої та випив їх. При цьому ОСОБА_1 не вказує, які саме спиртні напої вживав, не надає чек щодо придбання спиртних напоїв у кафе чи у магазині  АЗС, не просить допитати особу, яка продала спиртні напої чи яка прибрала зі столу посуд, у якому були спиртні напої тощо. Захисник у судовому засіданні також не зміг назвати через скільки часу після приїзду на АЗС ОСОБА_1 вжив спиртні напої, що це за напої та їх кількість.
На відеозапису ж ОСОБА_1 спочатку стверджує, що він перебував за кермом, проте свідки не зможуть сказати, що він був у стані алкогольного сп`яніння, потім вказує на те, що взагалі не знає як його автомобіль потрапив сюди, припускає, що він міг вийти з автомобіля і напитися,  далі вказує, що це не його автомобіль і що він взагалі не п`є та тверезий. При цьому вказує, що він сам полковник міліції, звертається до працівників поліції  із застуванням нецензурних слів. У розмові з адвокатом, якому зателефонував                      ОСОБА_1 він спочатку говорить, що ніколи в житті не був за кермом, потім вказує, що він приїхав на заправку, потім говорить, що взагалі не їхав на тому автомобілі.
Відтак відеозаписом підтверджується, як перебування ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, так і те, що останній заперечує факт керування автомобілем «Mersedes» д.н.з. НОМЕР_2 у стані алкогольного сп`яніння лише з тих підстав, що цей факт неможливо довести доказами. При цьому працівники поліції пояснили ОСОБА_1 , що на лінію 102 поступило два виклики з повідомленням про те, що по дорозі рухається автомобіль «Mersedes» д.н.з. НОМЕР_2 за кермом якого знаходиться водій з ознаками алкогольного сп`яніння та вказали, що два свідки, які знаходилися на АЗС підтвердили, що саме він був за кермом, коли автомобіль під`їхав до автозаправної колонки. ОСОБА_1 назвав свідків «дебілами» та будь - яких заперечень проти письмових пояснень свідків не висував.
Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 коли автомобіль «Mersedes» д.н.з. НОМЕР_2 під`їхав на АЗС з нього вийшов чоловік з явними ознаками алкогольного сп`яніння, який не контролював свої рухи та мова якого була нерозбірливою. Свідки також наводять опис чоловіка, який вийшов з автомобіля.
Розглядаючи справу, суд першої інстанції повно і всебічно встановив обставини, передбаченні ст. 280 КУпАП щодо вчинення правопорушення і вини   ОСОБА_1 та прийняв постанову у відповідності з вимогами ст.  283, 284 КУпАП на підставі наявних у справі та досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.
Доводи апеляційної скарги про те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не були допитані безпосередньо при розгляді адміністративного матеріалу судом не спростовують письмові пояснення свідків, як належні та допустимі докази.
Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали по документуванню адміністративного правопорушення складено відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Оскільки до матеріалу долучено відеозапис, доводи апеляційної скраги про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено двох свідків суперечать вимогам вищевказаної норми. 
Посилання апелянта на п. 8 постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008                    № 1103, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння протокол складається у присутності двох свідків не можна визнати обгрунтованими, оскільки зміни до ст. 266 КУпАП внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі порушення у сфері безпеки дорожнього руху» від 16.02.2021.
Відповідно до ч. 3 ст. 8 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Відтак не внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.12.2008                    № 1103 після внесення змін до ст. 266 КУпАП не свідчить про те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення має розглядатися за нормами постанови, а не за нормами КУпАП.  
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не може бути скасована з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

п о с т а н о в и в :
 
апеляційну скаргуОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Подільського районного суду м. Києва від 13 грудня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення і оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                   Л. Д. Махлай