Справа № 461/889/22                 Головуючий у 1 інстанції: Стрельбицький В.В. 
Провадження № 33/811/516/22                 Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       06 червня 2022 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Назаркевича С. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Назаркевича С. М. в інтересах  ОСОБА_1  на постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,  

встановив: 

постановою Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2022 року ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 , тимчасово непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 27.01.2022 о 16 годині 15 хвилин у м. Львові, на вул. Коперника, 1, керував транспортним засобом марки «ЗАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння. Медичний огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі у лікаря-нарколога та підтверджується висновком №000186 від 27.01.2022 року. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
На зазначену постанову захисник Назаркевич С. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що працівниками поліції та лікарем медичного закладу були допущені грубі порушення при виявленні ознак сп`яніння, направленні на огляд, проведенні огляду та подальшому оформленні адміністративних матеріалів. Зазначає, що огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння та подальший висновок є недійсним, оскільки лабораторного дослідження, яке проводиться з метою виявлення або уточнення стану сп`яніння, проведено не було, а було лише проведено експрес-тест, який не має ні сертифіката відповідності, ні свідоцтва про повірку робочого засобу. Звертає увагу, суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення судово-медичної експертизи.
Заслухавши доводи захисника Назаркевича С. М., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
Висновок суду першої інстанції про те, що у його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №294250 від 27.01.2022 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, №000186 від 27.01.2022 року, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння; копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000186 від 27.01.2022 року; відеозаписом з камер спостереження працівників поліції, згідно з яким ОСОБА_1 проходив медичний огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, в результаті якого виявлено, що він перебуває у стані наркотичного cп`яніння.
Доводи апелянта про те, що працівники медичної установи не провели лабораторного дослідження, яке проводиться з метою виявлення або уточнення стану сп`яніння, а лише експрес-тест, результати якого не є належними доказами, вважаю необґрунтованими, виходячи з наступного.
Так, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду.
Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду від 27 січня 2022 року, ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння. 
Згідно з актом медичного огляду, на підставі якого складений висновок щодо результатів медичного огляду, лікарем, відповідно до вищевказаної Інструкції, здійснений комплексний огляд ОСОБА_1 на виявлення стану наркотичного сп`яніння, в т. ч. лабораторне дослідження його сечі за допомогою тесту на 10 наркотиків, результат якого позитивний. 
Тест є швидким і достовірним засобом, що виявляє наявність наркотичної речовини в організмі людини та надає якісний показник.
Швидкий тест на виявлення наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є імунохроматографічним дослідженням для швидкого візуального встановлення наркотичних речовин та/або їх метаболітів у сечі людини.
Положеннями чинного законодавства не вимагається встановлення кількісних показників наркотичної речовини для визначення стану наркотичного сп`яніння.
При цьому, слід зазначити, що даний вид швидких тестів класифікується як медичні вироби для діагностики in vitro (технічний регламент затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №754 від 03.10.2013 року), дозволені МОЗ і є сертифікованими. Результати швидких тестів фіксуються в акті медичного огляду з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, які не відображаються на паперових носіях.
Також, відповідно до положень п. 15 Розділу ІІІ Інструкції, остаточний діагноз встановлюється лікарем не лише на підставі лабораторних досліджень, а й за результатами огляду пацієнта, що і мало місце в даному випадку.
Так, з акту огляду вбачається, що пульс ОСОБА_1 на момент огляду був 110 ударів на хвилину, його міміка млява, шкіра бліда, хода хитка, зіниці звужені, реакція на світло млява, порушена зв`язаність висловлювання, наявне порушення артикуляції, змазаність мови.
Результати проведеного огляду та лабораторного дослідження біологічних зразків ОСОБА_1 у своїй сукупності дають підстави вважати про його перебування у стані наркотичного сп`яніння, а твердження захисника про необхідність проведення лабораторного дослідження на стан наркотичного сп`яніння, з огляду на результати проведеного огляду ОСОБА_1 , є безпідставним.
Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про те, що клопотання про призначення судово-медичної експертизи задоволенню не підлягає, оскільки відсутні законні підстави для обов`язкового призначення такого дослідження, а доводи сторони захисту з цього приводу є необґрунтованими. 
Крім того, відповідно до п. 10 Розділу ІІІ Інструкції, зразки біологічного середовища зберігаються у медичному закладі протягом 90 днів, а з моменту події адміністративного правопорушення минуло більше часу.
Враховуючи вищенаведене, вважаю, що, покликаючись на безпосередньо досліджені докази, суд першої інстанції всебічно, повно та неупереджено дослідив всі обставини справи, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням вимог ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив: 

постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 квітня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Назаркевича С. М. в інтересах ОСОБА_1 - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського
апеляційного суду                                          Головатий В.Я.