ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

16 травня 2022 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 750/8388/21
Головуючий у першій інстанції – Коверзнев В. О.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/52/22

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді: Мамонової О.Є.,
суддів: Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

учасники справи:
позивач: Акціонерне товариство «Універсал Банк»,
відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-
                                         У С Т А Н О В И В:
У липні 2021 року АТ «Універсал-Банк» (далі – Банк) звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.06.2018 року у розмірі 134 058,81 грн станом на 15.03.2021 та  судові витрати у розмірі 2270 грн.
Позов обґрунтовувало тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив новий проект monobank, у рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки Monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень.
01.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг. На підставі укладеного договору ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка НОМЕР_1 . Положеннями Анкети-заяви визначено, що Анкета-заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає Договір про надання банківських послуг. Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав у мобільному додатку примірники вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови. АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконало та надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу відповідач всупереч чинному законодавству та умовам Договору, належним чином покладені на нього обов`язки перед банком не виконав, порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість.
Станом на 15.03.2021 за відповідачем по укладеному з АТ "Універсал Банк" Договору про надання банківських послуг наявна заборгованість на загальну суму 134 058,81 грн, у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 134 058,81 грн, заборгованість за пенею та комісією 0 грн. 

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2021 року позов задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 01.06.2018 у сумі 134058,81 грн і 2270 грн у відшкодування судових витрат, а всього 136328 грн 81 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Яременко Ю.В. просить скасувати рішення суду першої інстанції  та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ «Універсал Банк» задовольнити в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 70 000 грн, а в іншій частині позову, що перевищує дійсну суму тіла кредиту на 64058,91 грн – відмовити.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що рішення суду є незаконним оскільки ухвалено за недоведеністю обставин, неповним їх з`ясуванням, а також з порушенням норм права.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що він дійсно з 2018 року користувався послугами «Monobank». Разом з тим, він категорично не згоден з сумою заборгованості в розмірі 134058,81 грн, яка пред`явлена позивачем до стягнення.
У скарзі представник заявника стверджує, що в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачем були підписані Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи, які додані позивачем на обґрунтування позовних вимог. Крім того, позивачем не долучено самого договору на укладення якого підписувалась Анкета-заява.
Указує, що суд першої інстанції помилково прийняв дані копії Умов та Тарифів як належні докази по справі і визнав їх такими, що погоджені сторонами, чим порушив права відповідача.  
В обґрунтування доводів скарги представник заявника посилається на правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17-ц, які мали бути застосовані судом в силу приписів ч.4 ст. 263 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк»  просить залишити без її без задоволення, а рішення суду  без змін.
Зазначає, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. А тому не вбачаються підстави для застосування до спірних правовідносин висновків, зроблених Верховним Судом у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17.
Банк зазначає, що суд першої інстанції дослідив надані докази, на відміну від того, що боржником взагалі жодних доказів надано не було і всі заперечення ґрунтуються на небажанні боржника повертати використані кошти. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду – зміні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Пунктом 3 частини 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відповідачем підписано тарифи позивача і умови обслуговування рахунків за допомогою особистого кваліфікованого електронного підпису, про використання якого він повідомив у Анкеті-заяві, вважається що сторонами досягнуто в належний спосіб домовленості щодо усіх умов кредитного договору, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 134058,81 грн, що підтверджується розрахунком та випискою про рух коштів.
Однак повністю погодитись з таким висновком районного суду не може апеляційний суд, з огляду на наступне.

Судом у справі встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 01.06.2018 та підтвердив свою згоду на те, що ця Анкета-заява разом Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірник вказаних документів у мобільному додатку, що складають Договір та зобов`язався виконувати його умови (а.с. 8).
До кредитного договору банк додав Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, Умов і правил обслуговування фізичних осіб в ПАТ "Універсал Банк" при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (а.с. 9-23).
АТ «Універсал Банк» свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту.
Із доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором № б/н від 01.06.2018, укладеним між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 , вбачається, що станом на 15.03.2021 за відповідачем наявна заборгованість на загальну суму 134058,81 грн, у тому числі: загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 134058,81 грн, заборгованість за відсотками, пенею та комісією 0 грн (а.с. 6-7).
Відповідно до довідки про наявність рахунку від 01.10.2021 вбачається, що ОСОБА_1 була видана кредитна картка № НОМЕР_1 зі строком дії до 09/24 (а.с. 103).
Згідно довідки від 28.09.2021 ОСОБА_1 через мобільний додаток «Monobank» за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 01.06.2018 за кредитною карткою № НОМЕР_1 був встановлений кредитний ліміт у розмірі 70 000 грн (а.с. 105).
З матеріалів справи вбачається, що відповідач користувався послугою розстрочка на придбання товарів, що підтверджується заявами від 21.04.2019, від 15.05.2019, від 18.05.2019, від 14.09.2019 (а.с. 107-126).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Частиною 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»).
Умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 01.06.2018, посилався на Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, розміщених на сайті: https://www.monobank.ua/terms/ як невід`ємні частини спірного договору.
Проте, з матеріалів справи не вбачається, що саме з даними Умовами та правилами відповідач ознайомився і погодився, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо користування кредитними коштами та щодо сплати пені та комісії за користування кредитними коштами, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до матеріалів справи розмірах і порядках нарахування.
У цьому випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути; укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача(www.monobank.ua) змінювалися АТ «Універсал Банк».
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені та комісії за користування кредитними коштами надані банком Умови не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Зазначений висновок узгоджується з висновками постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17.
Вказане свідчить про відсутність правових підстав для нарахування на рахунок відповідача процентів за користування коштами, пені та комісії.
За таких обставин, суд першої інстанції помилково прийняв до уваги вказані Умови та Правила банківських послуг, долучені до позовної заяви, оскільки нарахування заборгованості, яке прослідковується по розрахунку заборгованості та виписці по картковому рахунку в частині відсотків, пені, комісії, здійснювалось банком неправомірно, проте було враховано при визначення заборгованості за тілом кредиту.
Крім того, визначаючи розмір заборгованості за тілом кредиту, АТ «Універсал Банк» посилається на те, що згідно ч.5.23 розділу ІІ Умов та правил, кредит збільшується на суму заборгованості за Договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості.
Однак, зважаючи на те, що колегією суддів оцінені як неналежний доказ надані позивачем Умови та Правила банківських послуг, про що зазначено вище, відсутні підстави для задоволення вимог банку щодо збільшення кредиту на підставі наведеного положення Умов.
Вирішуючи питання про розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 колегія суддів зазначає, що стягненню підлягає саме сума неповернутих коштів.
Доказами, що підтверджують наявність заборгованості та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з указаними положеннями закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.
Відповідно до п. 5 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 18 червня 2003 року № 254, п. 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися судами у сукупності з іншими доказами.
До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи № 200/5647/18 в постанові від 16.09.2020.
З наявного у справі розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки про рух коштів по картці ОСОБА_1 вбачається, що загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) становить 134058,81 грн, але починаючи з 31.07.2019 банк здійснював автоматичне погашення відсотків, пені та комісії за рахунок тіла кредиту, безпідставно збільшуючи тіло кредиту на 64 058,81 грн.
Проте, доказів погодження сторонами договору в письмовій формі такого порядку погашення відсотків та штрафних санкцій банком не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду, тому такі дії позивача не відповідають суті кредитних відносин, оскільки проценти та штрафні санкції за своєю суттю є платою за користування кредитними коштами.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Отже, виходячи з вищенаведеного, а також зважаючи на те, що при укладенні кредитного договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на картковий рахунок у сумі 70 000 грн, і останній систематично користувався коштами та частково погашав заборгованість за фактично отриманими коштами, залишок після операцій станом на 14.10.2019 становив – 99,10 грн (а.с. 85-102).
Таким чином, ОСОБА_1 фактично не повернуто Банку грошові кошти у розмірі 69 900,90 грн. (134 058,81 грн – 64 058,81 грн. – 99,10 грн), які підлягають до стягнення.
Враховуючи викладене, обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту, проте суд першої інстанції неправильно здійснив розрахунок такої заборгованості, у зв`язку з чим рішення суду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні, шляхом зменшення  розміру заборгованості ОСОБА_1 за тілом кредиту до 69 900, 90 грн.

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
З урахуванням зміни рішення суду першої інстанції шляхом зменшення належної до стягнення суми заборгованості до 69 900,90 грн (69 900,90 грн від 134058,81 грн становить 52 %), слід змінити рішення суду першої інстанції в частині визначеного до стягнення судового збору та загальної суми стягнення, зменшивши стягнуту з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму судового збору з 2270 грн до 1180,40 грн (2270 грн х 52% :100%). Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, у матеріалах справи наявні належні докази понесення відповідачем витрат по сплаті судового збору за апеляційний розгляд справи (а.с. 150,165), то відповідно з АТ «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3405 грн.
Керуючись ст. 367, 374, 376, 381-384, 389, 389 ЦПК України, апеляційний суд,
                                       П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2021 року змінити, зменшивши розмір стягнутої з ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ, ЄДРПОУ - 21133352) заборгованості за кредитним договором зі 134 058 (ста тридцяти чотирьох тисяч п`ятдесяти восьми грн.) 81 коп до 69 900 (шістдесяти дев`яти тисяч дев`ятисот грн) 90 коп та суму судового збору з 2270 (двох тисяч двісті сімдесяти) грн до 1180 (однієї тисячі ста вісімдесяти грн.) 40 коп.
Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» (місцезнаходження юридичної особи: вул. Автозаводська, 54/19, м. Київ,  ЄДРПОУ - 21133352) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_2 ) 3 405 (три тисячі чотириста п`ять) грн судового збору за апеляційний розгляд справи.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий Судді :