ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м           У к р а ї н и
09 серпня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/5322/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,     
за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М. 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги 	 Головного управління ДПС у Кіровоградській області 	
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 30.11.2021р. у справі №340/5322/21 на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 10.01.2022р. у справі №340/5322/21	
за  позовом:	Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 	
до:  про:	Головного управління ДПС у Кіровоградській області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення  	
ВСТАНОВИВ:
           27.08.2021р. фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до   Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення / а.с. 1-4/.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.09.2021р.  за вищезазначеним адміністративним позовом було відкрито провадження в адміністративній справі  №340/5322/21 та справу призначено до судового розгляду /а.с. 29/.
          Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що в ході проведеної  посадовими особами відповідача документальної позапланової перевірки останніми зроблено безпідставний висновок  щодо завищення ним суми від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за лютий 2021р. у розмірів 153683 грн., оскільки ця сума є  сумою податку на додану вартість (далі– ПДВ), яка була сплачена ним  під час придбання  у лютому 2021р.  транспортного засобу - легкового автомобіля марки Toyota RAV4 , який     використовується ним у здійсненні господарської діяльності, тому вважає, що прийняте відповідачем за результатами проведеної перевірки податкове повідомлення - рішення №0014250708 від 29.04.2021р., яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за лютий 2021р. на 153683 грн., є необгрунтованим  та безпідставним, безпосередньо порушує його права та законні інтереси, адже на нього цим рішенням покладено не передбачені законом фінансові зобов`язання, які у свою чергу створюють правову невизначеність відносно подальшої господарської діяльності, тому просив суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення – рішення відповідача  №0014250708 від 29.04.2021р.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 30.11.2021р. у справі №340/5322/21 адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано  та скасовано  податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №0014250708 від 29.04.2021р./ а.с. 70-73/.
20.12.2021р. судом першої інстанції зареєстровано заяву ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №340/5322/21 щодо розподілу понесених позивачем судових витрат у справі / а.с. 76-77/, у якому позивач з огляду на задоволення заявлених ним позовних вимог у справі №340/5322/21 просив стягнути з відповідача на свою користь понесені під час розгляду цієї справи витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 
Додатковим рішенням Кіровоградського  окружного адміністративного суду   від 10.01.2022р. у справі №340/5322/21 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань  Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. / а.с. 89-90/.
Відповідач – Головне управління ДПС у Кіровоградській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу / а.с. 85-88/.
15.02.2022р. до Третього апеляційного адміністративного суду з суду першої інстанції надійшла вищезазначена апеляційна скарга разом з матеріалами адміністративної справи №340/5322/21 / а.с. 92/.
Ухвалою Третього  апеляційного адміністративного суду від 16.02.2022р.  у справі №340/5322/21 апеляційна скарга Головного управління ДПС  у Кіровоградській області на рішення суду першої інстанції від 30.11.2021р.  у цій справі залишена без руху, та заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги / а.с. 94/. 
22.02.2022р. до суду апеляційної інстанції надійшла апеляційна скарга Головного управління ДПС  у Кіровоградській області на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.01.2022р. у справі №340/5322/21 та заява про поновлення строку на апеляційне оскарження / а.с. 97-103/.
29.03.2022р. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання відповідача про продовження наданого ухвалою Третього  апеляційного адміністративного суду від 16.02.2022р.  у справі №340/5322/21 строку на усунення недоліків апеляційної скарги Головного управління ДПС  у Кіровоградській області на рішення суду першої інстанції від 30.11.2021р.  у цій справі / а.с. 107-111/, але ухвалою Третього  апеляційного адміністративного суду від 19.05.2022р.  у справі №340/5322/21 у задоволенні цього клопотання було відмовлено та апеляційну скаргу Головного управління ДПС  у Кіровоградській області на рішення суду першої інстанції від 30.11.2021р.  у цій справі повернуто заявнику / а.с. 112/.
Ухвалами Третього  апеляційного адміністративного суду від 19.05.2022р. у справі №340/5322/21  Головному управлінню ДПС  у Кіровоградській області поновлено строк на апеляційне оскарження додаткового рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 10.01.2022р. у справі №340/5322/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області  на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 10.01.2022р. у справі №340/5322/21 /а.с. 114 /, та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 14 годин 30 хвилин 21.06.2022р. /а.с.115/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с.  116- 122/.
16.06.2022р. до Третього апеляційного адміністративного суду  з суду першої інстанції надійшла повторна апеляційна скарга Головного управління ДПС  у Кіровоградській області на рішення суду першої інстанції від 30.11.2021р.  у справі №340/5322/21 разом з заявою відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження /а.с.123-132/.
Ухвалою Третього  апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022р.  у справі №340/5322/21 заявнику апеляційної скарги поновлено строк на апеляційне оскарження та  апеляційна скарга Головного управління ДПС  у Кіровоградській області на рішення суду першої інстанції від 30.11.2021р.  у цій справі залишена без руху, заявнику апеляційної скарги надано строк для усунення зазначених судом недоліків апеляційної скарги / а.с. 135/.
У зв`язку із надходженням до суду апеляційної інстанції апеляційної скарги Головного управління ДПС  у Кіровоградській області на рішення суду першої інстанції від 30.11.2021р.  у справі №340/5322/21, у якій питання про відкриття апеляційного  провадження станом на 21.06.2022р. не було вирішено, апеляційний розгляд справи №340/5322/21 за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області  на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 10.01.2022р. у справі №340/5322/21, який було призначено на 14 годин 30 хвилин 21.06.2022р., було відкладено на 13 годин 30 хвилин 26.07.2022р. / а.с. 141/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с. 142-144/.
04.07.2022р. до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання відповідача про продовження наданого ухвалою Третього  апеляційного адміністративного суду від 20.06.2022р.  у справі №340/5322/21 строку на усунення недоліків апеляційної скарги Головного управління ДПС  у Кіровоградській області на рішення суду першої інстанції від 30.11.2021р.  у цій справі / а.с. 147-152/, але ухвалою Третього  апеляційного адміністративного суду від 06.07.2022р.  у справі №340/5322/21 у задоволенні цього клопотання було відмовлено та апеляційну скаргу Головного управління ДПС  у Кіровоградській області на рішення суду першої інстанції від 30.11.2021р.  у цій справі повернуто заявнику / а.с. 154/.
18.07.2022р. до Третього апеляційного адміністративного суду  з суду першої інстанції надійшла апеляційна скарга Головного управління ДПС  у Кіровоградській області на рішення суду першої інстанції від 30.11.2021р.  у справі №340/5322/21 разом з заявою відповідача про поновлення строку на апеляційне оскарження /а.с.157-166/.
Ухвалами Третього  апеляційного адміністративного суду від 20.07.2022р. у справі №340/5322/21  Головному управлінню ДПС  у Кіровоградській області поновлено строк на апеляційне оскарження рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 30.11.2021р. у справі №340/5322/21, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області  на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 30.11.2021р. у справі №340/5322/21 /а.с. 167/, та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні о 14 годин 30 хвилин 09.08.2022р. /а.с.168/, про що судом було повідомлено учасників справи / а.с.  169-175/.
У судовому засіданні 26.07.2022р. з урахуванням наявної в провадженні Третього апеляційного адміністративного суду  справи за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Кіровоградській області  на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 30.11.2021р. у справі №340/5322/21, розгляд якої у судовому засіданні призначено на 14 годин 30 хвилин 09.08.2022р. /а.с.167,168/ судом апеляційної інстанції розгляд справи  за апеляційною скаргою  Головного управління ДПС у Кіровоградській області  на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду  від 10.01.2022р. у справі №340/5322/21 відкладено на 14 годин 30 хвилин 09.08.2022р. з метою одночасного розгляду апеляційних скарг відповідача / а.с. 180/, про що судом повідомлено учасників справи / а.с. 181-183/.
Відповідач, посилаючись у апеляційних скаргах на рішення суду першої інстанції  від 30.11.2021р. та на додаткове рішення суду першої інстанції від 10.01.2022р. у цій справі, на те, що судом першої інстанції було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішень (основного та додаткового) з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції  від 30.11.2021р. та додаткове рішення суду першої інстанції від 10.01.2022р. у цій справі та прийняти нове рішення яким відмовити позивачу у задоволенні вимог адміністративного позову та відмовити у задоволенні заяви про стягнення понесених витрат на професійну справничу допомогу.
У судове засідання учасники справи (або їх представник) не з`явились. Позивач та відповідач про день, годину та місце розгляду справи  повідомлені належним чином.
09.08.2022р. о 13 годин 55 хвилин до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду цієї справи оскільки ним було заявлено клопотання про розгляд цієї справи в режимі відеоконференції у судовому засіданні о 14 годин 30 хвилин 09.08.2022р. яке через часті повітряні  тривоги не надійшло своєчасно до суду,   у зв`язку з чим відповідач просить перенести розгляд цієї справи на інший зручний для суду час та розглянути справу в режимі відеоконференції. 
Вирішуючи клопотання відповідача щодо перенесення розгляду справи колегія суддів враховуючи, що разом із цим клопотанням відповідачем не надано клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції  відповідно до положень ст. 195-1 КАС України і станом на  момент розгляду судом цієї справи таке клопотання окремо від відповідача до суду апеляційної інстанції не надходило, вважає за необхідне у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду справи відмовити та розглянути справу за відсутності учасників справи (або їх представників) за наявними в матеріалах справи доказами. 
Перевіривши доводи апеляційних скарг, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду від 30.11.2021р. та додаткового рішення від 10.01.2022р. у цій справі в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають  задоволенню з  наступних підстав.
ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа – підприємець 26.01.2010р., позивач у справі є платником податків у тому числі податку на додану вартість (далі – ПДВ) та як платник податків перебуває на обліку у відповідача у справі, основним видом господарської діяльності є - діяльність автомобільного вантажного транспорту (49.41.0 - за КВЕД), та з метою впровадження власної господарської діяльності позивач має у власності вантажні транспорті засоби  та напівпричепи, які використовуються для надання послуг з перевезення вантажів автомобільним транспортом / а.с. 6-8/
Під час розгляду цієї справи встановлено, що працівниками відповідача у  період з 30.03.2021р. по 05.04.2021р. проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з метою контролю дотримання вимог податкового законодавства при декларуванні за лютий 2021 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету, за результатами якої складено акт №1029/11-28-07-08/2879319778 від 12.04.2021р. ( далі – акт перевірки)
З наданої суду ксерокопії акту перевірки податковим органом зроблено висновок про порушення позивачем вимог  пункту 198.3, підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України в частині завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового періоду) (рядок 21 декларації) за лютий 2021 року у розмірі 153683,00 грн., яке сталось внаслідок безпідставного включення позивачем  до складу податкового кредиту суми ПДВ по придбаному легковому автомобілю Toyota RAV4, оскільки на думку відповідача  використання цього автомобіля та придбання бензину у постачальників не пов`язане зі здійсненням оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку, тому , в порушення п.198.5   статті   198 Податкового кодексу   України, позивачем  занижено суму податкових зобов`язань за перевіряємий період на 153683,00 грн. в результаті включення до податкового кредиту суми по придбаному легковому автомобілю та бензину, який був зареєстровані на фізичну особу.
У подальшому на підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення - рішення №0014250708 від 29.04.2021 р., яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ за лютий 2021 р. на суму   153683,00 грн. / а.с. 20/, і саме ще рішення відповідача, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, є предметом оскарження у цій адміністративній справі. 
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог та визнання протиправним податкового повідомлення - рішення №0014250708 від 29.04.2021 р. суд першої інстанції виходив з того, що оскільки транспортний засіб Toyota RAV4 та паливо придбані позивачем, як фізичною особою-підприємцем з метою використання в господарській діяльності, автомобіль зареєстрований за позивачем, як за фізичною особою, тому з урахуванням положень п. 198.1,п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України сплачений позивачем у зв`язку з придбанням цього транспортного засобу ПДВ підлягає включенню платником податку до складу податкового кредиту, і колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що 04.02.2021р. між позивачем (покупець) та ТОВ «МОТОР-ОЛВІ» (продавець) укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу №МО-20/21/1, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві транспортний засіб (автомобіль) (далі - Товар) Toyota RAV4, 2020 року випуску, а покупець зобов`язується прийняти   Товар та оплатити його за ціною, визначеною у договорі, яка склала 912160,00 грн. з ПДВ / а.с. 21/,  на виконання зобов`язань за цим договором позивачем було сплачено 50% вартості транспортного засобу, а  50% вартості транспортного засобу сплачено банком АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК» відповідно до умов кредитного договору укладеного з позивачем, продавцем виписано та відправлено на реєстрацію податкову накладну, яка зареєстрована в ЄРПН, а позивачем (покупець) суму ПДВ, яка сплачена у вартості придбаного транспортного засобу,  віднесено до податкового кредиту та відображено в рядку 4.1. Декларації з ПДВ за лютий 2021р., транспортний засіб передано позивачу, що підтверджується актом  приймання-передачі товару від 04.02.2021р., та позивачем 04.02.2021р. здійснено реєстрацію транспортного засобу, що  підтверджується свідоцтвом про реєстрацію придбаного транспортного засобу серія НОМЕР_1 , при цьому ці фактичні обставини не заперечувались учасниками справи під час її розгляду судом та підтверджені належними письмовими доказами, які були досліджені відповідачем під час проведення перевірки та судом під час розгляду цієї справи та долучені до матеріалів справи / а.с.21-23/.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені  під час розгляду цієї справи, колегія суддів,  враховуючи вид господарської діяльності, що здійснюється позивачем у справі, вважає що придбаний ним транспортний засіб  автомобіль Toyota RAV4, 2020 року випуску, використовується ним у власній господарській діяльності,  тому з огляду на положення п. 198.1,п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України сплачений позивачем у зв`язку з придбанням цього транспортного засобу ПДВ обґрунтовано віднесено позивачем  до складу податкового кредиту відповідного звітного періоду, тому висновки відповідача за результатами проведеної ним перевірки не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, що свідчить про те, що відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, в порушення вимог ст. 77 КАС України з урахуванням предмету спору у цій справі, яким є оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, не було доведено наявності законодавчо визначених підстав для зменшення позивачу розміру від`ємного значення суми ПДВ у податковій декларації за лютий 2021р., що свідчить про необґрунтованість прийнятого  відповідачем податкового повідомлення-рішення  №0014250708 від 29.04.2021 р., яке є предметом оскарження, що у свою чергу дає можливість зробити висновок про те, що відповідач у справі під час прийняття цього рішення діяв не у спосіб, який визначено чинним законодавством, що є підставою для скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.
За таких обставин колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи зробив правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем вимог та постановив правильне рішення про визнання  протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення  відповідача №0014250708 від 29.04.2021р.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем у цій справі  позовних вимог у повному обсязі,  зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 30.11.2021р.  у цій адміністративній справі  залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального  права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції у справі.
Щодо апеляційної скарги  відповідача   на додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду   від 10.01.2022р.  у цій справі, то колегія суддів перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав.
З матеріалів цієї справи вбачається, що 27.08.2021р. Кіровоградським окружним адміністративним судом зареєстровано адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до  Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення / а.с. 1-4/, ухвалою суду першої інстанції від 01.09.2021р. за цим позовом відкрито провадження у справі №340/5322/21 і справу призначено до судового розгляду / а.с. 29/, а рішенням Кіровоградського  окружного адміністративного суду від 30.11.2021р. у справі №340/5322/21  адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено. /а.с. 70-73/.
20.12.2021р. судом першої інстанції зареєстровано заяву ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №340/5322/21 щодо розподілу понесених позивачем судових витрат у справі / а.с. 76-77/, у якому позивач з огляду на задоволення заявлених ним позовних вимог у справі №340/5322/21 просить стягнути з відповідача на свою користь понесені під час розгляду цієї справи витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. 
Додатковим рішенням Кіровоградського  окружного адміністративного суду   від 10.01.2022р. у справі №340/5322/21 стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань  Головного управління ДПС у Кіровоградській області на користь ФОП ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн. / а.с. 89-90/.
Під час апеляційного перегляду вищезазначеного додаткового рішення суду колегія суддів враховує наступне. 
Статтею 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат, відповідно до ч. 3 ст. 134  КАС України, використовуються: 
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 ст.  134 КАС України передбачено, що  для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З урахуванням вищенаведених норм чинного законодавства, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, але при цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо, оскільки при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
Також при вирішенні заяви позивача необхідно враховувати практику Європейського суду з прав людини з розв`язання питання відшкодування судових витрат, яка зазначена ним  у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р.  у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України», і зроблено висновок, що  заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, які понесені на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.
При цьому аналогічна правова позиція з цього питання викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019 р. у справі № 810/3806/18.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що під час вирішення  питання про відшкодування витрат на правову допомогу визначальним є встановлення критеріїв, які визначені ч. 5 ст. 134 КАС України.
З матеріалів цієї справи вбачається, що під час розгляду справи судом першої інстанції професійну правничу допомогу позивачу було надано адвокатом Полудень Є.О. на підставі договору про надання правової допомоги від 01.08.2021р. / а.с. 26-27/.
Зміст та обсяг наданої адвокатом позивачу під час розгляду цієї справи судом першої інстанції наведено у детальному описі наданих робіт та здійснений витрат / а.с. 78-80/ відповідно до якого адвокатом надано позивачу роботу (послуги) – правнича допомога, яка складається з:
- вивчення документів та інших матеріалів: Вивчення наданих матеріалів справи. Консультування клієнта з приводу можливих шляхів вирішення спору; тривалість 120 хвилин; ставка 750 грн./год.; сума 1500,00 грн.;
- розроблення та підготовка документів: Підготовка позовної заяви; тривалість 180 хвилин; ставка 750 грн./год.; сума 2250,00 грн.;
- розроблення та підготовка документів: Оформлення додатків до позовної заяви – виготовлення копій документів; тривалість 70 хвилин; ставка 750,00 грн.; сума 875,00 грн.;
- подання позовної заяви шляхом подання безпосередньо до суду; тривалість 30 хвилин; ставка 750,00 грн./год.; сума 375,00 грн.
разом 5000грн., а на підтвердження факту надання адвокатом таких послуг позивачу, та факту сплати позивачем наданих послуг надано: - акт прийому-передачі №30-11 від 30.11.2021 р.; - рахунок на оплату; - квитанцію до прибуткового касового ордеру №21 від 26.11.2021 р. на суму 5000,00 грн. / а.с. 81-84/
Отже вищенаведене дає можливість зробити висновок про те, що заявлена позивачем  до розподілу судових витрат сума правової допомоги у розмірі 5000 грн. є  підтвердженою належними доказами щодо її співмірності обсягу та змісту наданих адвокатом послуг позивача у зв`язку із підготовкою та розглядом цієї справи судом першої інстанції з огляду на складність цієї справи, та доказами щодо сплати позивачем вартості наданих послуг з професійної правничої допомоги, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок щодо необхідності задоволення заяви ФОП ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №340/5322/21 щодо розподілу понесених позивачем судових витрат у справі та постановив обґрунтоване додаткове рішення від 10.01.2022р. у цій справі щодо вирішення цього питання.
Приймаючи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час вирішення питання щодо розподілу понесених позивачем судових витрат під час розгляду цієї справи, об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення  цього питання, та застосовано до цих правовідносин,  норми матеріального та процесуального права, які регулюють саме ці правовідносини, та прийнято обґрунтоване про задоволення  заяви позивача про компенсацію судових витрат понесених під час розгляду справи №340/5322/21, і  оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваного додаткового  судового рішення, тому колегія суддів вважає необхідним додаткове рішення суду першої інстанції від 10.01.2022р.  у цій адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування додаткового рішення суду першої інстанції у даній справі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні   скарги Головного управління ДПС у Кіровоградській області -  залишити без задоволення.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду   від 30.11.2021р. та додаткове рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду   від 10.01.2022р.  у справі №340/5322/21–  залишити без змін. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.
                    Повний текст складено та підписано  – 17.08.2022р.     
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко