Постанова                                                   
Іменем України                                         
 
13 травня 2022 року
м. Київ
 
справа № 1328/8449/12
провадження № 61-11930св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Грушицького А. І.,                        Сердюка В. В.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»,
відповідач -   ОСОБА_1 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» на постанову Львівського апеляційного суду від 14 червня 2021 року в складі колегії суддів: Шеремети Н. О., Ванівського О. М., Цяцяка Р. П., у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», правонаступником якого єТовариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста», до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог
 
У жовтні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
На обґрунтування позовних вимог, з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, зазначало те, що 28 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та                     ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0094/07/6.10-CL, за умовами якого банк надав позичальнику кредитні кошти з лімітом кредитування                        40 000,00 євро з кінцевим терміном повернення 27 грудня 2016 року на споживчі цілі зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитними коштами. 
 
На забезпечення виконання умов кредитного договору з відповідачем укладено іпотечний договір від 28 грудня 2007 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Вишинською О. М. та зареєстрований в реєстрі за № 5325, за умовами якого відповідач надав у забезпечення банку нерухоме майно, а саме житловий будинок та земельну ділянку за адресою:                АДРЕСА_1 . 
 
Відповідач в добровільному порядку належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитом, незважаючи на надіслану йому вимогу банку, у зв`язку з чим станом на 09 липня 2012 року у нього виникла заборгованість в розмірі 59 541,84 євро, що складається із:
- простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі                     17 514,00 євро, що еквівалентно становить 173 264,88 грн;
- поточної заборгованості по поверненню кредитних коштів в розмірі                                  22 486,00 євро, що еквівалентно становить 222 452,56 грн;
- простроченої заборгованості за нарахованим процентами в розмірі                                    19 014,06 євро, що еквівалентно становить 188 104,88 грн;
- поточної заборгованості за нарахованими процентами у розмірі 527,78 євро, що еквівалентно становить 5 221,29 грн;
- пеня за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків у розмірі 48 424,01 грн.
 
З наведених підстав просив стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Форум» кредитні кошти в розмірі 59 541,84 євро, штрафні санкції за порушення умов кредитного договору в розмірі 48 424,01 грн та сплачені судові витрати.
 
Короткий зміст рішень суду першої інстанції
 
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 25 грудня 2012 року позов ПАТ «Банк Форум» задоволено.
 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 28 грудня 2007 року № 0094/07/6.10-CL в розмірі  59 541,84  євро, що в еквіваленті до національної валюти становить                     589 043,61 грн та пеню за несвоєчасну сплату тіла та відсотків в розмірі                48 424,01 грн.
 
Стягнено з   ОСОБА_1  на користь ПАТ «Банк Форум» 3 219,00 грн судового збору.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 02 серпня 2019 року замінено сторону стягувача, ПАТ «Банк «Форум» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Веста», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (далі - ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста»).
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у цій справі задоволено. Скасовано заочне рішення і призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
 
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07 грудня 2020 року постановлено здійснювати розгляд цивільної справи № 1328/8449/12 за участі ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» як правонаступника ПАТ «Банк Форум».
 
Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2020 року позов ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» задоволено частково.
 
Стягнено з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» прострочену заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 19 014,06 євро, що еквівалентно курсу НБУ на час звернення до суду - 188 104,88 грн та поточну заборгованість за нарахованими процентами у розмірі 527,78 євро, що еквівалентно курсу НБУ на час звернення до суду - 5 221,29 грн, а також пеню за несвоєчасну сплату тіла та відсотків - у розмірі 48 424,01 грн за кредитним договором від 28 грудня 2007 року № 0094/07/6.10-CL.
 
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 17 514,00 євро та поточну заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 22 486,00 євро, суд першої інстанції виходив з того, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2010 року вже стягнено прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів та поточну заборгованість по поверненню кредитних коштів за період з 28 грудня 2007 року до 25 жовтня 2010 року, а тому то в цій частині позов не підлягає задоволенню.
 
Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача прострочену заборгованість за нарахованими процентами та поточну заборгованість за нарахованими процентами, а також пеню за несвоєчасну сплату тіла кредиту та відсотків, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконуються умови кредитного договору, не сплачуються відсотки за користування кредитними коштами, невиконання умов кредитного договору є підставою для нарахування пені, а відтак зазначені суми підлягають стягненню з відповідача.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції
 
Не погоджуючись з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
 
Постановою Львівського апеляційного суду від 14 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.
 
Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2020 року  скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Форум», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення відсотків та пені та відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд апеляційної інстанції виходив з того, що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги те, що звернувшись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 28 грудня 2007 року, за результатами розгляду якого ухвалено заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2010 року, ПАТ «Банк «Форум» змінив строк виконання зобов`язань за цим кредитним договором, що має наслідком припинення після звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості нарахування за цим кредитним договором процентів за користування кредитними коштами, пені, штрафів. Крім того, суд першої інстанції безпідставно не врахував і тієї обставини, що ПАТ «Банк «Форум» 08 лютого           2012 року направляв ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, що також має наслідком припинення нарахування за цим кредитним договором процентів за користування кредитними коштами, пені, штрафів. Тому суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог ПАТ «Банк Форум», правонаступником якого є ТОВ «ФК Інвестохіллс Веста».
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
14 липня 2021 року ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного суду від 14 червня 2021 року та залишити в силі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 21 грудня 2020 року.
 
Підставою касаційного оскарження заявник зазначає пункт 2 частини третьої статті 411 ЦПК України, оскільки суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження, однак вона підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, та пункт 4 частини третьої статті 411 ЦПК України, оскільки суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що посилання суду апеляційної інстанції на заочне рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2010 року в справі № 2-2527/10, яким задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28 грудня 2007 року № 0094/07/6.10-CL, є порушенням норм процесуального права. 
 
Суд апеляційної інстанції встановив ту обставину, що ПАТ «Банк Форум», звертаючись до суду з позовом у справі № 2-2527/10, по якій винесено рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2010 року, просив про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості. Однак суд не врахував те, що відповідно до резолютивної частини зазначеного рішення з ОСОБА_1 стягнено на користь ПАТ «Банк Форум» 613 062, 24 грн заборгованість, з якої: розмір простроченої заборгованості по кредиту - 440 972,08 грн; заборгованість по відсотках - 116 368,67 грн; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 24 576,28 грн; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 22 470,48 грн; штраф за неналежне виконання зобов`язань -              5 000,00 грн.
 
Таким чином, дослідження апеляційним судом самої лише копії вказаного рішення, без дослідження всієї справи, є недостатнім для встановлення обставини дострокового стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту.
 
В матеріалах цієї справи наявний розрахунок заборгованості, яка нараховується з 21 жовтня 2011 року до 21 червня 2012 року. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2010 року в справі № 2-2527/10 стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість згідно поданого розрахунку заборгованості за період з 28 грудня 2007 року до 08 липня 2010 року. Належної оцінки зазначеним доказам апеляційним судом надано не було та безпідставно не враховано їх при ухваленні оскаржуваної постанови.
 
Доводи інших учасників справи
 
Інші учасники справи не скористалися своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 серпня 2021 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано матеріали цивільної справи із Шевченківського районного суду м. Львова.
 
Справа надійшла до Верховного Суду у вересні 2021 року.
 
Фактичні обставини, встановлені судами 
 
Суди встановили, що між Акціонерним комерційним банком «Форум» в особі Львівської філії, правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 28 грудня 2007 року укладено кредитний договір № 0094/07/6.10-CL строком до 27 грудня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді кредитної лінії на споживчі цілі в сумі 40 000,00  євро, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 12,5 % річних (а. с. 6-14).
 
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2010 року в справі № 2-2527/10 задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором                             від 28 грудня 2007 року № 0094/07/6.10-CL та стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 613 062,24 грн заборгованості, з яких: розмір простроченої заборгованості по кредиту - 440 972,08 грн; заборгованість по відсотках - 116 368,67 грн; пеня за несвоєчасне погашення кредиту -                 24 576,28 грн; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 22 470,48 грн;              штраф за неналежне виконання зобов`язань - 5 000,00 грн (а. с. 94-96).
 
Заборгованість стягнута згідно поданого банком розрахунку заборгованості за період з 28 грудня 2007 року до 08 липня 2010 року.
 
08 лютого 2012 року ПАТ «Банк «Форум» направляв ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредитних коштів (а. с. 23).
 
Звертаючись до суду з позовом у цій справі, позивач надав розрахунок заборгованості, яка нараховується з 21 липня 2011 року до 21 червня 2012 року, та відповідно до якої, внаслідок неналежного виконання зобов`язання допустив заборгованість, яка включає прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів - 17 514,00 євро, поточну заборгованість по поверненню кредитних коштів - 22 486,00 євро; прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 19 014,06 євро; поточну заборгованість за нарахованими процентами - 527,78 євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить загальну суму 589 043,61 грн, 48 424,01 грн нарахованої пені за несвоєчасну сплату кредиту (а. с. 4, 5).
 
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
 
Позиція Верховного Суду 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;                  2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у  пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції відповідає вказаним вимогам закону.
 
Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваного судового рішення, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення з огляду на таке.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права
 
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
 
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
 
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
 
Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином                 (стаття 599 ЦК України).
 
За змістом статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
 
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
 
Згідно з частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
 
Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до  статті 1048 цього кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).
 
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики (частина перша статті 1048 ЦК України).
 
У постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року в справі                   № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року в справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), зроблено висновок, відповідно до якого встановлено, що якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
 
Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, між Акціонерним комерційним банком «Форум» в особі Львівської філії, правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», та ОСОБА_1 28 грудня 2007 року було укладено кредитний договір № 0094/07/6.10-CL строком до 27 грудня 2016 року, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді кредитної лінії на споживчі цілі в сумі 40 000,00 євро, зі сплатою за користування кредитом відсотків з розрахунку 12,5 % річних.
 
Відповідно до підпункту 3.2.2 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником зобов`язань за договором, які є забезпеченням виконання зобов`язань.
 
Згідно з умовами кредитного договору, за наявності прострочення виконання основного зобов`язання в обумовлений сторонами строк, ПАТ «Банк Форум» використав право вимагати дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом стягнення цих коштів у судовому порядку.
 
Так заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова                                 від 16 листопада 2010 року в справі № 2-2527/10 задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк Форум» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28 грудня 2007 року № 0094/07/6.10-CL та стягнено з                  ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк Форум» 613 062,24 грн заборгованості, з яких: розмір простроченої заборгованості по кредиту - 440 972,08 грн; заборгованість по відсотках - 116 368,67 грн; пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 24 576,28 грн; пеня за несвоєчасне погашення відсотків -                               22 470,48 грн; штраф за неналежне виконання зобов`язань - 5 000,00 грн.
 
Звертаючись до суду з цим позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором від 28 грудня 2007 року № 0094/07/6.10-CL, позивач посилався, зокрема, на те, що у зв`язку з несвоєчасним поверненням кредиту та процентів виникла заборгованість,  яка нарахована за період з 21 липня 2011 року до                      21 червня 2012 року, яка включає прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів - 17 514,00 євро, поточну заборгованість по поверненню кредитних коштів - 22 486,00 євро; прострочену заборгованість за нарахованими процентами - 19 014,06 євро; поточну заборгованість за нарахованими процентами - 527,78 євро, що згідно офіційного курсу НБУ становить загальну суму 589 043,61 грн, 48 424,01 грн нарахованої пені за несвоєчасну сплату кредиту.
 
Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині стягнення відсотків та пені та відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, суд апеляційної інстанції виходив з того, що звернувшись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 28 грудня 2007 року, за результатами розгляду якого ухвалено заочне рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2010 року, ПАТ «Банк «Форум» змінив строк виконання зобов`язань за цим кредитним договором, що має наслідком припинення після звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості нарахування за цим кредитним договором процентів за користування кредитними коштами, пені, штрафів. Крім того, суд апеляційної інстанції врахував те, що ПАТ «Банк «Форум» 08 лютого 2012 року направляв ОСОБА_1 вимогу про дострокове повернення кредитних коштів, що також має наслідком припинення нарахування за цим кредитним договором процентів за користування кредитними коштами, пені, штрафів. 
 
Такі висновки апеляційного суду є правильними та обґрунтованими, з якими погоджується й колегія суддів Верховного Суду.
 
Таким чином, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінило порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
 
Оскільки після спливу строку кредитування кредитодавець не мав права нараховувати проценти за кредитом та пеню, то вимоги позивача про стягнення таких процентів, а також пені нарахованих за період з 11 липня 2011 року до                08 липня 2012 року є безпідставними.
 
Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції не врахував те, що відповідно до резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2010 року з ОСОБА_1 стягнено на користь ПАТ «Банк Форум» прострочену заборгованість по кредиту, заборгованість по відсотках, пеню за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків та штраф, що свідчить про те, що банк раніше не пред`являв вимог про дострокове стягнення всієї суми боргу, а отже, і не змінював порядок, умови та строк дії такого договору, не заслуговують на увагу з огляду на таке.
 
Так з матеріалів цієї справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у справі № 2-2527/10, ПАТ «Банк Форум» просив суд стягнути заборгованість за кредитним договором                        від 28 грудня 2007 року № 0094/07/6.10-CL, яка станом на 25 жовтня 2010 року складала 613 062,24 грн: заборгованість по кредиту - 40 000,00 євро, що за офіційним курсом НБУ становила 440 972,08 грн, з неї прострочена -                                    9 174,00 євро (101 136,95 грн);  заборгованість по відсотках - 10 555,65 євро                           (116 368,67 грн); пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 24 576,28 грн; пеня за несвоєчасне погашення відсотків - 22 470,48 грн; штраф за неналежне виконання зобов`язань - 5 000,00 грн (а. с. 94-96, 154-158). Рішенням суду у справі № 2-2527/10 позов банку задоволено та стягнено заборгованість за кредитним договором від 28 грудня 2007 року № 0094/07/6.10-CL у розмірі               613 062,24 грн. Тобто стягнено не тільки прострочену, а й всю суму заборгованості по кредиту.
 
Ураховуючи зазначене, доводи касаційної скарги про те, що за кредитним договором від 28 грудня 2007 року банк раніше не пред`являв вимог про дострокове стягнення боргу, а отже, і не змінював порядок, умови та строк дії такого договору, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.
 
Доводи касаційної скарги про те, що суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження, однак вона підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження, не можуть бути прийнятті колегією суддів до уваги, оскільки не узгоджуються з нормами процесуального закону (статті 19, 274 ЦПК України). 
 
Крім того, відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
 
У судах першої та апеляційної інстанцій судовий розгляд проведено з повідомленням сторін. Представник ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» брав участь у розгляді справи у судовому засіданні, що підтверджується протоколами судових засідань, отже, його право на участь у розгляді справи ним реалізовано, що свідчить про забезпечення права на справедливий суд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
 
Крім того, Верховний Суд враховує те, що ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» не оскаржувало рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку з тих підстав, що місцевий суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження.
 
Отже, доводи заявника, що стали підставою для відкриття касаційного провадження не знайшли своє підтвердження, а тому касаційна скарга є необґрунтованою.
 
Інші доводи касаційної скарги не можуть бути підставою для її задоволення, оскільки по своїй суті зводяться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанції щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який обґрунтовано їх спростував.
 
Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права чи порушенням норм процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. 
 
Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення суду апеляційної інстанції - без змін із підстав, передбачених статтею 401 ЦПК України.
 
Щодо судових витрат
 
Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.
 
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді касаційної інстанції немає.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» залишити без задоволення.
Постанову Львівського апеляційного суду від 14 червня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                            Є. В. Петров
                                                                                     
А. І. Грушицький
                                                                                     
В. В. Сердюк