Головуючий у І інстанції Унятицький Д.Є.
Провадження №22-ц/824/1177/2022                                                              Доповідач у ІІ інстанції Матвієнко Ю.О.

                                                                
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
     17 лютого 2022 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
              головуючого судді:        Матвієнко Ю.О.,
              суддів:                             Мельника Я.С., Гуля В.В.,
              при секретарі:                   Ковтун М.В.,    
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 27 вересня 2021 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,
 
В С Т А Н О В И В :
 
У липні 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, у якій посилались на те, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2015 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором від 23 липня 2008 року в розмірі 57 656 доларів США 48 центів та заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 59 683 грн. 28 коп. 
На даний час заборгованість перед банком заявниками погашена, що підтверджується довідкою банку, у зв`язку із чим виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, з підстав, передбачених ст. 432 ЦПК України, що і стало причиною звернення заявників до суду з даною заявою.
Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 27 вересня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.
Не погоджуючись з ухвалою суду, заявники подали на неї апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просили ухвалу скасувати та визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий на виконання рішення Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2015 року. Обгрунтовуючи скаргу, заявники посилались на те, що оскільки ними заборгованість, стягнута на підставі рішення суду, погашена у повному обсязі, зобов`язання є припиненим, відтак виконавчий лист підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
В судовому засіданні заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представник - адвокат Кухаревська Н.О. апеляційну скаргу підтримали та просили про її задоволення з викладених у ній підстав.
Інші учасники процесу, які повідомлялись про час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за їхньої відсутності за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.  Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.   
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 29 квітня 2015 року задоволено позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суму заборгованості за кредитним договором від 23 липня 2008 року в розмірі 57 656 доларів США 48 центів та заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення заборгованості в сумі 59 683 грн. 28 коп. 
07 листопада 2019 року державним виконавцем відкрите виконавче провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ "УкрСиббанк" заборгованості в розмірі 57 656 доларів США 48 центів, заборгованості по сплаті пені в сумі 59 683,28 грн. та судових витрат в сумі 3 654,00 грн. та винесена постанова про арешт майна боржника. 
24 жовтня 2020 року державним виконавцем винесена постанова про передачу виконавчого документа на виконання до підприємства, установи, організації, де працює боржник - ТОВ "Рікос Кулінг Україна". 
27 січня 2021 року виконавчий документ повернуто стягувачу (п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», за письмовою заявою стягувача).
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив з її необґрунтованості та недоведеності, і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
Згідно ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Відповідно до ч.1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.
Виконавчий документ - це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов, як підстава для їх виконання.
Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту - фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.
Отже, за змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).
Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в якості підстави для задоволення заяви посилались на те, що на даний час заборгованість за кредитним договором № 11373412000 від 23 липня 2008 року погашена ними у повному обсязі і усі зобов`язання за кредитним договором припинено.
Разом з тим, заборгованість боржниками погашена не у добровільному порядку, а після відкриття виконавчого провадження органами виконавчої служби, що мало місце 07.11.2019 року, тобто у межах виконавчого провадження, що виключає можливість визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із припиненням зобов`язання внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником. 
Інших, передбачених законом підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, заявниками доведено не було, у зв`язку із чим законним та обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні їх заяви. 
Доводів, які б спростували законність та обґрунтованість постановленої судом першої інстанції ухвали, апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не містить. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і доводи апеляційної скарги заявників цього не спростовують, колегія суддів дійшла висновку про залишення ухвали суду першої інстанції без змін, а скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без задоволення.  
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382-384 ЦПК України, Київськийапеляційний суд у складі колегії суддів
 
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
 
Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 27 вересня 2021 року - залишити без змін.
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
     Головуючий:
 
     Судді: