Номер провадження: 22-ц/813/4546/22 
Номер справи місцевого суду: 509/2310/21
Головуючий у першій інстанції Панасенко Є.М.
Доповідач Таварткіладзе О. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.2022 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Таварткіладзе О.М.,
суддів: Заїкіна А.П., Погорєлової С.О.,
за участю секретаря судового засідання: Дубрянської Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лукинюка Володимира Васильовича на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 вересня 2021 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення місця відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцезнаходженням нерухомого майна спадкодавця ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким є: АДРЕСА_1 . Заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на все його майно. З метою отримання спадщини, заявниця звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину та відкритті спадкової справи відмовила, та рекомендувала звернутися до суду для встановлення місця відкриття спадщини. Заявник зазначає, що їй невідоме останнє місце проживання спадкодавця, однак їй відоме місцезнаходження нерухомого майна, набутого її батьком під час перебування в шлюбі з ОСОБА_2 . До складу такого майна, відноситься в тому числі і нерухомість по АДРЕСА_1 , за адресою якого заявник просить встановити місце відкриття спадщини. Оскільки, іншої позасудової процедури встановити місце відкриття спадщини не має, заявник звернулася з цією заявою до суду, з метою прийняття спадщини після смерті батька .
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 вересня 2021 року закрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення місця відкриття спадщини та роз"яснено заявнику та її представнику, що вони мають право подати позов на загальних підставах в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 вересня 2021 року внесено виправлення описок у вступну та резолютивну частину ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 вересня 2021 року, якою суд замість закриття провадження у справі залишив заяву без розгляду.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Лукинюк Володимир Васильович подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 вересня 2021 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки, скасувати та задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення місця відкриття спадщини, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального і процесуального права.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч.1-2 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:
1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Закриваючи провадження у справі та в подальшому вносячи до неї виправлення, суд першої інстанції виходив з того, що по даній справі вбачається спір про право, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження, тому заява ОСОБА_1 , на підставі ч.6 ст.294 ЦПК України, підлягає залишенню без розгляду.
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до ч.2 п.5 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ч.3, 6 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
У ч.1 ст.315 ЦПК України наведено, які справи про встановлення факту суд розглядає. Відповідно до ч.2 наведеної статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Подібні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 року у справі №752/20365/16-ц (провадження № 61 24660св18), від 05.12.2019 року у справі № 750/9847/18 (провадження № 18230св19), від 03.02.2021 року у справі № 644/9753/19 (провадження №6114667св20).
Як вбачається з матеріалів справи, 28.04.2021 року ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Білобрової Олени Михайлівни із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її батька, громадянина Республіки Молдова, ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.09).
28.04.2021 року приватний нотаріус Білоброва О.М. листом повідомила ОСОБА_1 , що у неї відсутні підстави для заведення спадкової справи після смерті громадянина Республіки Молдова ОСОБА_3 та рекомендовано звернутися до суду для встановлення місця відкриття спадщини. При цьому, нотаріус вказала, що право власності подружжя на частку в спільному майні, яке було за життя подружжя оформлено на ім"я дружини померлого громадянку Республіки Молдова ОСОБА_2 на території України, має бути визначено за рішенням суду (а.с.10). Тобто, з даного листа вбачається, що нотаріусом відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність документів, що підтверджують місце відкриття спадщини.
Відповідно до п.1.12., п.1.13. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України.  Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна. Якщо об`єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження одного із об`єктів цього майна на вибір спадкоємця(ів).  За відсутності нерухомого майна місцем відкриття спадщини є місцезнаходження основної частини рухомого майна, що може бути підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу, витягом з реєстру прав власності на цінні папери, ощадною книжкою тощо.
Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо).
Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть.
Якщо останнє місце проживання спадкодавця було на території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, нотаріусу подається відповідна заява спадкоємця.
Відповідно п.1.14. Порядку, у разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили.
Відповідно до п.2.1 Порядку, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.  Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.  В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом.
В судовому засіданні 22 вересня 2021 року ОСОБА_2 пояснила, що вона дійсно перебувала в шлюбі зі спадкодавцем ОСОБА_3 до дня його смерті. Проте, майно яке набуте під час шлюбу зі спадкодавцем, придбане виключно за її кошти та кошти, які вона отримала у спадок від своєї матері. ОСОБА_2 пояснює, що ОСОБА_3 ніде не працював, з 1995 року перебував на обліку алкоголіків, вона не подавала на розлучення та жила з ним за ради сина, який важко хворіє. Зазначала, що ОСОБА_1 має великі борги перед банком та так само і перед нею, а тепер вирішила ще й відібрати в неї останнє.
ОСОБА_1 намагається встановити місце відкриття спадщини ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцезнаходженням нерухомого майна спадкодавця ОСОБА_3 з метою прийняття спадщини і набуття права на нерухоме майно в порядку спадкування. При цьому нерухоме майно, на яке в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 претендує заявниця, зареєстроване на праві власності за ОСОБА_2 , з якою спадкодавець перебував у зареєстрованому шлюбі і яка, будучи залученою до справи в якості заінтересованої особи, заперечує право спадкодавця на це нерухоме майно. 
Враховуючи, що ОСОБА_2 заперечує належність спадкодавцеві права власності на майно, яке набуте ними в період шлюбу, вказана заява не може розглядатися в порядку окремого провадження, оскільки ці обставини підлягають доказуванню, а презумпція спільного майна - спростуванню, а тому правовідносини, які виникли між сторонами, повинні вирішуватися в порядку позовного провадження.
Доводи апеляційної скарги, що в даних правовідносинах відсутній спір про право, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки із матеріалів справи чітко простежується спір про право.
Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про відсутність підстав для закриття провадження у справі. 
З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись на ч.6 ст.259 ЦПК України, яка регулює питання про залишення заяви без розгляду, в судовому засіданні 22 вересня 2021 року оголошуючи вступну та резолютивну частину ухвали, закрив провадження у справі, а в подальшому 24 вересня 2021 року в порядку письмового провадження вніс до цієї ухвали виправлення описки, замінивши закриття провадження на залишення заяви без розгляду, тим самим змінив проголошене ним в судовому засіданні рішення.
Оскільки, проголошене судом рішення не може бути змінено шляхом виправлення описки, дана ухвала підлягає скасуванню з прийняттям постанови про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 .
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що залишення заяви про встановлення місця відкриття спадщини без розгляду не позбавляє ОСОБА_1 можливості звернутися до суду з позовом до ОСОБА_2 в порядку позовного провадження на загальних підставах.
За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу від 22.09.2021 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки, скасувати, та заяву ОСОБА_1 залишити без розгляду.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381, 383 ЦПК України, Одеський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лукинюка Володимира Васильовича - задовольнити частково.
Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 22 вересня 2021 року, з урахуванням ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 вересня 2021 року про виправлення описки - скасувати.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення місця відкриття спадщини - залишити без розгляду на підставі ч.6 ст.294 ЦПК України.
Роз"яснити ОСОБА_1 про її право на звернення до суду в порядку позовного провадження.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено: 19.04.2022 року

Головуючий                         О.М. Таварткіладзе

               Судді:                         А.П. Заїкін

С.О. Погорєлова