ПОСТАНОВА
Іменем України

26 травня 2022 року 
Київ
справа №580/292/19
адміністративне провадження № К/9901/28080/19  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                Єзерова А.А., Шарапи В.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 (головуючий суддя: Кульчицький С.О.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2019 (головуючий суддя: Ключкович В.Ю., судді: Беспалов О.О., Парінов А.Б.) у справі №580/292/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Енергопласт» до Управління державної архітектурної будівельної інспекції у Черкаській області, Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправним і скасування припису,
У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У січні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Енергопласт» (далі - ТОВ «Науково-виробнича фірма «Енергопласт» або позивач) звернулося з позовом до Управління державної архітектурної будівельної інспекції у Черкаській області (далі УДАБІ у Черкаській області або відповідач-1), Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України або відповідач-2), в якому просило:
протиправним і скасувати припис про усунення порушень, пов`язаних з додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, яка підлягає ліцензуванню №22/67-л/36 від 03.12.2018.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06.05.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2019, позов задоволений.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, у якій просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. 
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 21.10.2019 відкрито касаційне провадження у справі.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено новий склад суду.
Ухвалою Верховного Суду від 24.05.2022 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження. 
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі наказу ДАБІ інспекції України №13-Л від 04.04.2016 позивачу було видано ліцензію на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності (за переліком видів робіт згідно із додатком), строком дії з 04.04.2016 по 04.04.2021; дата видачі - 29.04.2016; реєстраційний запис 2013026371.
У період з 27.11.2018 по 03.12.2018 посадовими особами УДАБІ у Черкаській області було проведено планову перевірку додержання ТОВ «Науково-виробнича фірма «Енергопласт» ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, результати якої оформлені актом від 03.12.2018 №67-л.
За висновками уповноважених осіб відповідача, перелік робіт до ліцензії товариства не узгоджується із діючим Переліком видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги пункту 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, затверджених Постановою КМУ від 30.03.2016 №256 (далі - Постанова Уряду №256).
З метою усунення виявленого порушення, УДАБІ у Черкаській області було винесено припис про усунення порушень, пов`язаних з додержанням ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, яка підлягає ліцензуванню №22/67-л/36 від 03.12.2018, яким вимагалося від ліцензіата усунути виявлені у ході проведеної перевірки порушення вимог Ліцензійних вимог, затверджених постановою Урядую №256 у строк до 01.03.2019, про що повідомити УДАБІ у Черкаській області.  
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду.
ІV. АРГУМЕНТИ СТОРІН
В обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що здійснює господарську діяльність з будівництва об`єктів IV і V категорії складності на підставі виданої йому ДАБІ України ліцензії, строком дії по 04.04.2021. Зазначає, що у додатку до ліцензії, визначений перелік видів робіт провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності (клас наслідків СС2, СС3). Натомість з 15.04.2016 відбулася зміна коду виду робіт, без зміни назви такого виду робіт, провадження господарської діяльності із будівництва вказаних об`єктів, які має право виконувати позивач. З посиланням на принцип незворотності дії в часі, позивач стверджує, що оскільки ліценція є чинною, відсутні підстави вважати, що останній провадить господарську діяльність з порушенням умов ліцензування. За твердженнями позивача, у останнього не виникає обов`язку привести у відповідність коди видів робіт, визначені у додатку до чинної ліцензії, до вимог нормативного документа (Постанови Уряду №256), що набрав чинності після прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про видачу ТОВ «Науково-виробнича фірма «Енергопласт» ліцензії (04.04.2016). Також позивач зазначає, що    найменування переліку видів робіт провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, доданого до ліцензії (реєстраційний запис 2013026371) співпадає із найменуваннями переліку видів робіт провадження господарської діяльності, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України №256, за винятком робіт, які не підлягають ліцензуванню. Окрім зазначеного, позивач наголошує, що станом на момент видачі йому ліцензії (29.04.2016) вже була чинна постанова Уряду №256, проте відповідач не вбачав у провадженні господарської діяльності позивача будь-яких порушень умов ліцензування та без зауважень видав ліцензію.
Відповідач проти позову заперечує та наголошує на тому, що перелік робіт, що визначений у додатку до ліцензії, виданої позивачу (реєстраційний запис 2013026371) не узгоджується із діючим Переліком видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва, затвердженим постановою Уряду №256. За позицією відповідача, зазначене порушення має бути усунуто  у спосіб приведення (внесення змін) Переліку видів робіт провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності, які має право виконувати ТОВ «Науково-виробнича фірма «Енергопласт», у відповідність до вимог Постанови Уряду №256. Вважає оскаржуваний припис законним і обґрунтованим.
V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що будівництво об`єктів IV і V категорій складності підлягає ліцензуванню з урахуванням особливостей, визначених    Законом України «Про архітектурну діяльність». Суди попередніх інстанцій встановили, що ТОВ «Науково-виробнича фірма «Енергопласт» провадить господарську діяльність з будівництва об`єктів IV і V категорії складності на підставі виданої йому ліцензії (реєстраційний запис 2013026371). Ліцензія видана на підставі наказу ДАБІ України №13-Л від 04.04.2016; строк її дії ліцензії з 04.04.2016 по 04.04.2021. Водночас починаючи з 15.04.2016 (набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України №256) відбулася зміна коду виду робіт, без зміни назви такого виду робіт, із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності (клас наслідків СС2, СС3), які має право виконувати позивач. Тобто суди констатували, що на момент зміни правового регулювання, у позивача вже діяла відповідна ліцензія, до якої    затверджений додаток, який передбачає перелік робіт із провадження господарської діяльності, пов`язаної із будівництвом об`єктів IV і V категорій складності. Одночасно суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, встановив, що найменування переліку видів робіт провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, доданого до ліцензії позивача, реєстраційний запис 2013026371, співпадає із найменуваннями переліку видів робіт провадження господарської діяльності, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №256, за винятком робіт, які не підлягають ліцензуванню. 
Суд апеляційної інстанції констатував, що зміна коду виду діяльності не призводить до порушення ліцензійних умов, та не визначає необхідність здійснювати зміну видів робіт, які передбачені переліком видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, які підлягають ліцензуванню.
Також суди попередніх інстанцій констатували, що законодавством не визначено відповідальності за невідповідність кодів, зазначених у переліку видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності, який є невід`ємним додатком до чинної ліцензії.
VІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ
Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовані обставини справи, що призвело до неправильного вирішення спору по суті. З посиланням на пункт 2 Ліцензійних умов, затверджених постановою Уряду №256, скаржник стверджує, що господарська діяльність з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками,    підлягає ліцензуванню за переліком видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками,    які підлягають ліцензуванню, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - перелік робіт).
Скаржник зазначає, що на час прийняття наказу ДАБІ України наказу №14-Л від 04.04.2016 про видачу позивачу ліцензії були чинними Ліцензійні умови провадження господарської діяльності у будівництві, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затверджені наказом Мінрегіону від 27.01.2009 №47, додатком 1 до яких, було визначено перелік робіт провадження господарської діяльності у будівництві, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури (у редакції, чинній на 04.04.2016). Відповідно перелік видів робіт провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності було визначено згідно із Ліцензійними умовами, затвердженими наказом Мінрегіону від 27.01.2009 №47. Водночас, з 15.04.2016 набрала чинності постанова Уряду від 30.03.2016    №256 «Деякі питання ліцензування будівництва об`єктів IV і V категорій складності», якою затверджені Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності. Скаржник стверджує, що на законодавчому рівні закріплений обов`язок ліцензіата виконувати вимоги ліцензійних    умов    відповідного виду господарської діяльності.
Скаржник вважає, що у зв`язку із зміною правового регулювання, позивач повинен привести свою господарську діяльність у відповідність із вимогами ліцензійних умов, затверджених постановою Уряду №256 (зі змінами та доповненнями).
Одночасно скаржник не погоджується із висновками судів обох інстанцій про відсутність законодавчо визначеного механізму внесення змін до переліку видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, які підлягають ліцензуванню, оскільки Ліцензійними умовами №256 передбачена форма заяви на внесення змін до ліцензій. 
Також скаржник вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що не відбулося змін щодо виду робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, які виконує позивач. Зазначає, що у ряді виду робіт, які має право виконувати позивач, відбулися зміни щодо їх найменування. 
Позивач подав відзив на касаційну скаргу, у якому з посиланням на законність та обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій просить суд касаційної інстанції залишити оскаржувані судові рішення без змін, а скаргу без задоволення. 
VІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального права та дійшов таких висновків.
За правилами статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.
Надаючи правову оцінку в контексті правовідносин, що склалися, колегія суддів зазначає таке.
Закон України від 02.03.2015    №222-VIII «Про ліцензування видів господарської діяльності» (далі - Закон №222-VIII) регулює суспільні відносини у сфері ліцензування видів господарської діяльності, визначає виключний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, встановлює уніфікований порядок їх ліцензування, нагляд і контроль у сфері ліцензування, відповідальність за порушення законодавства у сфері ліцензування видів господарської діяльності.
У статті 1 цього Закону наведено визначення наступних термінів:
ліцензіат - суб`єкт господарювання, який має ліцензію на провадження встановленого законом виду господарської діяльності;
ліцензійні умови - нормативно-правовий акт Кабінету Міністрів України, іншого уповноваженого законом органу державної влади, положення якого встановлюють вичерпний перелік вимог, обов`язкових для виконання ліцензіатом, та вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії;
ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню;
орган ліцензування - орган виконавчої влади, визначений Кабінетом Міністрів України, або уповноважений законом державний колегіальний орган.
Статтею 17 Закону України «Про архітектурну діяльність» визначено, що господарська діяльність, пов`язана із створенням об`єкта архітектури, підлягає ліцензуванню відповідно до законодавства. Порядок ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, визначається Кабінетом Міністрів України.
Статтею 7 Закону №222-VIII (у редакції, чинній на момент видачі позивачу ліцензії) визначений вичерпний перелік видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню, серед яких, будівництво об`єктів IV і V категорій складності - з урахуванням особливостей, визначених    Законом України «Про архітектурну діяльність». 
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач здійснює господарську діяльність з будівництва об`єктів IV і V категорії складності на підставі виданої йому ДАБІ України ліцензії, строком дії по 04.04.2021; реєстраційний запис 2013026371; дата видачі: 29.04.2016. Ліцензія видана позивачу на підставі наказу Держархбудінспекцією України від 04.04.2016 №13-Л. У додатку до цієї ліцензії, який є невід`ємною її частиною, визначений перелік видів робіт, які має право проводити позивач із зазначенням коду щодо кожного з виду робіт.
Перелік видів робіт провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності, які має право виконувати позивач, було визначено згідно із Ліцензійними умовами, затвердженими наказом Мінрегіону від 27.01.2009 №47.
Водночас з 15.04.2016 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №256 «Деякі питання ліцензування будівництва об`єктів IV і V категорій складності», якою затверджено:
Ліцензійні умови провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності (далі - Ліцензійні умови);
перелік видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності, які підлягають ліцензуванню.
Згодом постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури» від 07.06.2017 пункт 1 Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 05.12.2017 №1396 було викладено в редакції, відповідно до якої цей Порядок, що розроблений відповідно до Законів України «Про ліцензування видів господарської діяльності», «Про архітектурну діяльність», «Про основи містобудування» та «Про регулювання містобудівної діяльності», встановлює загальні вимоги до ліцензування господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками (далі - будівельна діяльність)».
Постанова Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до Порядку ліцензування господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури» набирає чинності з дня її опублікування, але не раніше дня набрання чинності Законом України від 17.01.2017 № 1817-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення містобудівної діяльності».
Відповідно до положень статті 2 Закону України від 16.11.1992    №2780-XII «Про основи містобудування» (в редакції Закону у редакції Закону України від 17.01.2017 N 1817-VIII) головними напрямами містобудівної діяльності, зокрема, є ліцензування видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, за переліком видів робіт та в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно із абз. 11 статті 8 цього Закону державне регулювання у сфері містобудування полягає в ліцензуванні видів господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, за переліком видів робіт та в порядку, що визначаються Кабінетом Міністрів України.
10.08.2017 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 401 від 07.06.2017, якою внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 № 256 «Деякі питання ліцензування будівництва об`єктів IV і V категорій складності», зокрема назву постанови викладено в такій редакції: «Деякі питання ліцензування будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками». 
Цією постановою Уряду також було викладено в новій редакції Ліцензійні умови.
Також цією постановою Уряду № 401 назву Переліку видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорій складності, які підлягають ліцензуванню, викладено в такій редакції: «Перелік видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, які підлягають ліцензуванню».
Так, пунктом 1 Ліцензійних умов (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 №401) визначено, що ліцензійні умови встановлюють вичерпний перелік організаційних, кадрових, технологічних і спеціальних вимог до провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, що обов`язкові для виконання ліцензіатом, а також вичерпний перелік документів, що додаються до заяви про отримання ліцензії.
У пункті 2 цих Ліцензійних умов передбачено, що господарська діяльність з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками,    підлягає ліцензуванню за переліком видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками,    які підлягають ліцензуванню, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - перелік робіт).
Дія цих Ліцензійних умов поширюється на всіх суб`єктів господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які виконують роботи з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками,    за переліком робіт (пункт 4 Ліцензійних вимог).
Частиною першою статті 9 Закону №222-VIII передбачено, що ліцензіат зобов`язаний виконувати вимоги ліцензійних умов відповідного виду господарської діяльності.
Аналогічна норма закріплена у пункті 3 Ліцензійних вимог.
Отже постановою Уряду № 401 змінено категорію складності та клас наслідків об`єктів будівництва, що в свою чергу потягло внесення змін до Ліцензійних умов та переліку робіт, їх назви, які підлягають ліцензуванню. 
Водночас зміст наведених норм права дає підстави стверджувати, що Ліцензійні умови встановлюють вичерпний перелік організаційних, кадрових, технологічних і спеціальних вимог до провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, що обов`язкові для виконання ліцензіатом. Дія цих Ліцензійних умов поширюється на всіх суб`єктів господарювання незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які виконують роботи з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками,    за переліком робіт
Також  із затвердженням цих Ліцензійних умов Урядом було затверджено Перелік видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, які підлягають ліцензуванню. Цим Переліком визначено вид робіт згідно коду.
З інформації, зазначеній у Переліку видів робіт провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності (клас наслідків СС2, СС3), який є невід`ємною частиною ліцензії, виданої позивачу на підставі наказу Держархбудінспекції України від 04.04.2016 №13-Л, позивач має право виконувати будівельні та монтажні роботи і монтаж інженерних споруд.
Колегія суддів зазначає, що Ліцензійними умовами, серед іншого, закріплені вимоги щодо виконання ліцензіатом будівельних та монтажних робіт загального призначення, будівництва об`єктів інженерної інфраструктури.
Суди першої та апеляційної інстанції у цій справі дійшли висновку, що найменування переліку видів робіт провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів архітектури, доданого до ліцензії позивача реєстраційний запис 2013026371 співпадає із найменуваннями переліку видів робіт провадження господарської діяльності, що передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2016 №256, за винятком робіт, які на даний час не підлягають ліцензуванню. За висновками судів обох інстанцій, з 15.04.2016 відбулася лише зміна коду виду робіт без зміни назви такого виду робіт із провадження господарської діяльності з будівництва вказаних об`єктів, які має право виконувати позивач.
Колегія суддів не може погодитися із таким висновок судів обох інстанцій, з огляду на таке.
Здійснюючи порівняльний аналіз переліку робіт провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності (клас наслідків СС2, СС3), які має право виконувати позивач на підставі ліцензії реєстраційний запис 2013026371 із переліком робіт видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми та значними наслідками, які підлягають ліцензуванню, затверджених постановою Уряду №256, вбачається відмінність не лише щодо кодів робіт, а і їх видів, зокрема: 
« 4.00.00 Будівельні та монтажні роботи» змінено код та вид робіт на « 1.00.00 Будівельні та монтажні роботи загального призначення»;
« 4.02.00 Улаштування основ та фундаментів збірних та монолітних» змінено код робіт на « 1.01.00»;
« 4.05.00 Зведення металевих конструкцій» змінено код робіт на « 1.04.00»;
« 4.06.00 Зведення збірних бетонних та залізобетонних конструкцій» змінено код робіт на « 1.05.00»;
« 04.08.00 Зведення кам`яних та армокам`яних конструкцій» змінено код робіт на « 1.07.00»;
« 4.09.00 Зведення дерев`яних конструкцій» змінено код робіт на « 1.08.00»;
« 4.10.00 Монтаж інженерних споруд» належить до іншого виду робіт « 2.00.00 Будівництво об`єктів інженерної інфраструктури; 2.03.00 Монтаж інженерних споруд»;
« 4.16.00 Монтаж технологічного устаткування» змінено код робіт на « 1.12.00»;
« 4.17.00 Виконання пусконалагоджувальних робіт (визначається ліцензіатом за видами технологічного устаткування) 
- Електротехнічні пристрої 
- Автоматизовані системи управління
- Системи вентиляції та кондиціювання повітря
- Теплоенергетичне устаткування 
- Споруди водопостачання і каналізації»
змінено коди та вид робіт на « 1.13.00 виконання пусконалагоджувальних робіт:
1.13.01 електротехнічних пристроїв;
1.13.02 автоматизованих систем управлінь; 
1.13.03 систем вентиляції та кондиціювання повітря;
1.13.04 підйомно-транспортного устаткування;
1.13.05 металооборотного устаткування;
1.13.06 холодильних і компресорних  установок;
1.13.07 теплоенергетичного устаткування;
1.13.08 деревообробного устаткування;
1.13.09 водопостачання та водовідведення»;
« 4.08.00 Клас наслідків (відповідальності) об`єктів будівництва: клас СС2 - середні наслідки (відповідальності) (IV категорія складності) - виключено;
« 4.19.00 Умови будівництва:
«Звичайні - «виключено»;
« 5.00.00 Монтаж інженерних мереж» змінено код та вид робіт на « 2.00.00 Будівництво об`єктів інженерної інфраструктури»;
« 5.01.00 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання» змінено код та вид робіт «Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання»;
« 5.01.01 Водопроводу та каналізації» змінено код, вид робіт та наявне розмежування цього виду робіт « 2.01.00 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: 2.01.01 Водопостачання та водовідведення» та « 2.02.00 Монтаж зовнішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: 2.02.01 водопостачання та водовідведення»;
« 5.01.02 Опалення»  змінено код, вид робіт та наявне розмежування цього виду робіт « 2.01.00 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: 2.01.02 опалення» та « 2.02.00 Монтаж зовнішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: 2.02.02 теплопостачання»;
« 5.01.03 вентиляції і кондиціювання повітря» змінено код робіт на « 2.01.03 вентиляції і кондиціювання»;
« 5.01.04 Газопостачання та газообладнання» змінено код, вид робіт та наявне розмежування « 2.01.00 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: 2.01.04 газопостачання» та « 2.02.00 Монтаж зовнішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: 2.02.02 газопостачання»;
« 5.01.07 Електропостачання, електрообладнання і електроосвітлення» змінено код, вид робіт та наявне розмежування « 2.01.00 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: « 2.01.06 електропостачання і електроосвітлення» та « 2.02.00 Монтаж зовнішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: « 2.02.05 електропостачання і електроосвітлення»;
5.01.08 «Автоматизації і контрольно-вимірювальних приладів» змінено код та вид робіт на « 2.01.00 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: « 2.01.07 засобів автоматизації і контрольно-вимірювальних приладів, зв`язку, сигналізації, радіо, телебачення, інформаційних мереж»;
« 5.02.00 Монтаж зовнішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання» змінено код та вид робіт на « 2.02.00 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання»;
« 5.02.01 Водопостачання» змінено код, вид робіт та наявне розмежування « 2.02.01 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: « 2.01.01 Водопостачання та водовідведення» та « 2.02.00 Монтаж зовнішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: 2.02.01 водопостачання та водовідведення»;
« 5.02.02 Каналізація» - виключено;
« 5.02.03 Теплових і гарячого водопостачання» змінено код, вид робіт та наявне розмежування « 2.01.00 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: « 2.01.01 Водопостачання та водовідведення» та « 2.02.00 Монтаж зовнішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: « 2.02.01 водопостачання та водовідведення»;
« 5.02.04 Газопостачання» змінено код, вид робіт та наявне розмежування « 2.01.00 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: « 2.01.04 газопостачання» та « 2.02.00 Монтаж зовнішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: 2.02.02 газопостачання»;
« 5.02.06 Електропостачання та електроосвітлення» змінено код, вид робіт та наявне розмежування « 2.01.00 Монтаж внутрішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: « 2.01.06 електропостачання і електроосвітлення» та « 2.02.00 Монтаж зовнішніх інженерних мереж, систем, приладів і засобів вимірювання, іншого обладнання: « 2.02.05 електропостачання і електроосвітлення»;
« 5.02.03 Клас наслідків (відповідальності) інженерних мереж, систем, споруд:
- клас СС2 - середні наслідки (відповідальності) (IV категорія складності) - виключено.
Отже з 15.04.2016 відбулася не лише зміна кодів робіт, які позивач має право виконувати, а й запровадження нових видів робіт, відмінних від тих, що зазначені у додатку до ліцензії. 
Проте суди попередніх інстанцій встановивши обставини невірно застосували норми, які регламентують зміну Ліцензійних умов та не врахували, що зміни відбулися не лише щодо кодів, але і назв та видів робіт, які має право виконувати позивач згідно ліцензії, виданої на підставі наказу Держархбудінспекції України №13-Л від 04.04.2016. 
Зазначене дає підстави дійти висновку про невідповідність Переліку видів робіт провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності (клас наслідків СС2, СС3) тому Переліку видів робіт, що затверджений постановою Кабміну №256, вимоги щодо дотримання якого визначено Ліцензійними умовами.
Приписами статті 19 Закону №222-VIII визначено, що контроль за наявністю у ліцензіатів (суб`єктів господарювання) ліцензій здійснюють державні органи, на які згідно із законом покладено функції контролю за наявністю ліцензій.
Контроль за додержанням ліцензіатами вимог ліцензійних умов здійснюють у межах своїх повноважень органи ліцензування шляхом проведення планових і позапланових перевірок відповідно до    Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»    з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.
Про проведення позапланової перевірки ліцензіат повідомляється у день перевірки.
Акт перевірки додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов складається в останній день проведення перевірки.
В акті відображаються питання, що перевірялися, та встановлений стан додержання ліцензіатом вимог ліцензійних умов.
Розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов видається органом ліцензування не пізніше трьох робочих днів з останнього дня проведення перевірки у разі виявлення за результатами її проведення порушень ліцензіатом вимог ліцензійних умов.
Ліцензіат, який одержав розпорядження про усунення порушень вимог ліцензійних умов, зобов`язаний в установлений у розпорядженні строк подати до органу ліцензування інформацію про усунення зазначених у такому акті порушень.
Дії органу ліцензування щодо порядку проведення планової перевірки та оформлення її результатів позивачем у цій справі не оскаржуються.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку про правомірність вимоги ліцензійного органу щодо усунення позивачем встановлених у ході проведеного планового заходу порушень вимог Ліцензійних умов.
На рахунок висновку судів попередніх інстанцій про відсутність встановленого механізму внесення до діючої ліцензії змін, то колегія суддів знаходить такі помилковими, оскільки відповідно до пункту 6 Ліцензійних умов, внесення    змін    до переліку видів робіт із провадження господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми наслідками або із середніми та значними наслідками, які підлягають ліцензуванню, здійснюються за заявою встановленої додатками 4 - 6 до цих Ліцензійних умов форми.
VІІ. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Відповідно до положень статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
За таких обставин, коли суди повно і правильно встановили обставини справи, проте неправильно тлумачили закон, який підлягав застосуванню, судові рішення підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.
Керуючись статтями 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України задовольнити.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.09.2019 у справі №580/292/19 скасувати і ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                   С. М. Чиркін
                                                                                          А. А. Єзеров
                                                                                          В. М. Шарапа