ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

3 травня 2022 року                                                                    м. Чернівці
справа № 723/4416/19
провадження 22-ц/822/270/22
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б.    
суддів : Владичана А.І., Височанської Н.К.
секретар Скрипка С.В. 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя
встановив:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до  ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, поділ спільного майна подружжя.
Позов обгрунтовано наступним. Позивач разом з ОСОБА_1 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2016 року по червень 2019 року включно. З кінця літа 2016 року вони проживали в м.Чернівцях, де винаймали квартиру, разом вели спільне господарства, придбавали майно, сплачували оренду за квартиру, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Зазначає, що шлюб між ними так і не був офіційно зареєстрований, хоча відповідачка постійно йому це обіцяла, оскільки вона не могла вирішити проблеми з колишнім чоловіком, який намагався постійно змінити місце проживання її малолітньої дочки. Враховуючи це, вони вирішили придбати житловий будинок та оформити його на ім`я ОСОБА_1 , щоб дитина залишилась проживати з нею.
Таким чином, вони, перебуваючи у фактичних шлюбних відносинах та спільно проживаючи як чоловік та дружина, придбали наступне нерухоме та рухоме майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а саме: житловий будинок - літ. «А» загальною площею 288,70 кв.м з належними до нього будівлями та спорудами: незавершена будівля літньої кухні 8% готовності літ. «Б», колонка - літ. «І», вигрібна яма, вартість яких складає 3918049,22 грн., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; забудовану земельну ділянку з кадастровим номером 7324582001:01:001:0222 загальною площею 0,096 га, ринкова вартість якої становить 660368 грн., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;
-транспортний засіб марки «ВМW-Х6», держаний номерний знак НОМЕР_1 . 2010 року випуску, орієнтовною ринковою вартістю 625000 грн.
Зазначене майно, загальна вартість якого становить 4640917 грн., було придбано ними за його кошти, оскільки дружина їх не мала, а він довгий час працював за кордоном та заощаджував кошти на придбання житла.
Вони припинили спільно проживати в червні 2019 року, однак між ними не досягнуто згоди щодо добровільного поділу спільного майна, крім того, відповідачка, за якою зареєстроване вищевказане майно, здійснює перешкоди в користуванні їх спільним майном, а саме: не впускає його до будинку, а якщо впускає то через декілька хвилин викликає наряд поліції, в будинку зберігаються його особисті речі та речі, які придбані ним особисто для здійснення будівельних робіт: насос електрообладнання, газове обладнання, ламінат, вікна, двері, тощо.
Вважає, що оскільки зазначене вище нерухоме та рухоме майно придбане подружжям в період проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу і є спільною сумісною власністю, йому належить 2/3 частки вказаного майна.
На підставі вищевикладеного, просить встановити факт його спільного проживання з ОСОБА_1 , визнати, що майно, яке було придбано у шлюбі, а саме: житловий будинок -літ. «А» загальною площею 288,70 кв.м з належними до нього будівлями та спорудах: незавершена будівля літньої кухні 8% готовності - літ. «Б», колонка - літ. «І», вигрібна яма та земельна ділянка з кадастровим номером 7324582001:01:001:0222, загальної площею 0,096 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також автомобіль марки «ВМW-Х6» держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску є спільною сумісною власності його та ОСОБА_1 , також просить визнати за ним право власності на 2/3 часток зазначеного вище майна, право спільної сумісної власності припинити, усунуту перешкоди в користуванні вказаним майном, а також стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати по справі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року позов задоволено частково.
Встановлено факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу з серпня 2016 року та включно по травень 2019 року.
Визнано, що майно, яке було придбане у шлюбі, а саме: житловий будинок - літ. «А» загальною площею 288,70 кв.м з належними до нього будівлями та спорудами: незавершена будівля літньої кухні 8% готовності - літ. «Б», колонка - літ. «І», вигрібна яма, вартість яких складає 3918049,22 грн.. який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; забудовану земельну ділянку з кадастровим номером 7324582001:01:001:0222, загальною площею 0,096 га, ринкова вартість якої становить 660368 грн., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб марки «ВМW-Х6», держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, орієнтовною ринковою вартістю 625000 грн. є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку житлового будинку - літ. «А» загальною площею 288,70 кв.м з належними до нього будівлями та спорудами: незавершена будівля літньої кухні 8% готовності - літ. «Б», колонка - літ. «І», вигрібна яма, вартість яких складає 3918049,22 грн., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку земельної ділянки з кадастровим номером 7324582001:01:001:0222, загальною площею 0,096 га, ринкова вартість якої становить 660368 грн., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку транспортного засобу марки «ВМ\У-Х6», держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, орієнтовною ринковою вартістю 625000 грн. Припинено право спільної сумісної власності. 
Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у        користуванні житловим будинком - літ. «А» загальною площею 288,70 кв.м належними до нього будівлями та спорудами: незавершена будівля літньої кухні 8% готовності - літ. «Б», колонка - літ. «І», вигрібна яма та земельною ділянкою з кадастровим номером 7324582001:01:001:0222, загальною площею 0,096 га, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_2 до будинку та передачі ключів від усіх будівель та споруд.
Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні транспортним засобом марки «ВМW-Х6», держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску шляхом передачі для користування ключа від автомобіля ОСОБА_2 .
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені ним судові витрати в розмірі 27141,8 грн., з яких 11141,80грн. - судовий збір та 16000 грн. - витрати на отримання правової допомоги.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1         просить скасувати рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року та відмовити в позові ОСОБА_2 . 
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 посилається на те, що вони разом із ОСОБА_2 не проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з вересня 2016 року по червень 2019 року включно. У акті №61 від 19 вересня 2019 року зазначено, що ОСОБА_2 дійсно проживає спільно з ОСОБА_1 однією сім`єю в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 з листопада 2017 року по даний час, тобто по 19 вересня 2019 року.  ОСОБА_1 з 05.05.2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , який було розірвано рішенням суду від 28.10.2016 року. Таким чином, відсутні підстави для встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу в період з вересня 2016 року, так як відповідачка вважається такою, що перебувала в шлюбі. Тобто, суд доходить до висновку, що сторони проживали однією сім`єю з 28.10.2016 року по червень 2019 року. Далі суд зазначає, що вважає позицію позивача доведеною, а саме те, що він проживав з ОСОБА_1 однією сім`єю як чоловік та жінка з 29.10.2016 року, а в резолютивній частині суд встановлює факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу, починаючи з серпня 2016 року та включно по травень 2019 року.
Актом підтверджується факт проживання сторін однією сім`єю з листопада 2017 року, якщо брати до уваги дане твердження, то приходимо до висновку, що даний позов є безпідставним, оскільки відповідно до договорів купівлі - продажу незавершеного будівництва та земельної ділянки, дане майно було придбано ОСОБА_1 за власні кошти саме 22.08.2017 року.
Зазначає, що суд першої інстанції при визначенні терміну проживання сторін однією сім`єю, допустив значні розбіжності, що породжують сумніви у тому, що ОСОБА_2  та ОСОБА_1  дійсно проживали разом однією сім`єю. Більше того, суд встановив факт спільного проживання  сторін як дружини та чоловіка без належних на те доказів, керуючись тільки поясненнями позивача та свідків.
ОСОБА_1 неодноразово заперечувала факт проживання з позивачем однією сім`єю та зазначала, що у них були дружні відносини, вони зустрічались, однак не проживали однією сім`єю та не вели спільне господарство. ОСОБА_1 офіційно розлучилась із чоловіком 28.10.2016 року.
Апелянт вважає, що факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю як дружина та чоловік без реєстрації шлюбу в суді першої інстанції не доведено. 
Зазначає, що у позивача немає доказів які б підтверджували не тільки факт проживання сторін по справі однією сім`єю, а й доказів придбання майна за його кошти під час так званого «спільного» проживання, як стверджує позивач.
Вважає, що спірне майно є абсолютною власністю ОСОБА_1 та не може вважатися спільною сумісною власністю, оскільки ОСОБА_2 не надано жодного письмового доказу в підтвердження того, що сторони в період з серпня 2016 року по травень 2019 року вели спільне господарство, мали спільні витрати, купували майно для спільного користування, брали участь у витратах на утримання житла його ремонт. А показання допитаних судом свідків слід оцінювати критично, адже жоден з них не повідомила про обставини ведення сторонами спільного господарства, їм нічого не відомо про наявність у сторін спільного бюджету, прав та обов`язків, притаманних подружжю.

Мотивувальна частини
Обставини справи, встановлені судом
Судом встановлено, що відповідно до копії акту підтвердження складеного депутатом Великокучурівської сільської ради Харенюком А.М. 19.09.2019 року у присутності свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та затвердженого сільським головою Тодеренчуком В.М., встановлено, що ОСОБА_2 дійсно проживає спільно з ОСОБА_1 однією сім`єю в житловому будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 з 03.11.2017 року по даний час.
В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 09.12.2019 року про те, що ними помилково підписано вищезазначений акт та вони повідомляють про відкликання власних підписів на зазначеному документі.
З копії договору купівлі-продажу незавершеного будівництва, посвідченого 22.08.2017 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округ Чернівецької області Хоменко М.О. та зареєстрованого в реєстрі за №4342 вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» в особі  ОСОБА_6  продали, а ОСОБА_1  купила об`єкт незавершеного будівництва, житлового будинку, процент готовності 78% - літ. «А» загальною площею 270,8 кв.м, розташований на земельній ділянці площею 0,0960 га кадастровий номер 7324582001:01:001:0222, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Реєстрація права власності на вказаний об`єкт незавершеного будівництва за ОСОБА_1 підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №95362332 від 22.08.2017 року.
З копії договору купівлі-продажу земельної ділянки, зареєстрованого  22.08.2017 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Хоменко М.О. в реєстрі за №4344 вбачається, що ТОВ «Кредитні ініціативи» в особі  ОСОБА_6  продали, а ОСОБА_1  купила земельну ділянку площею 0,0960 га кадастровий номер 7324582001:01:001:0222, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Реєстрація права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_7 підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №95362629 від 22.08.2017 року.
Належність ОСОБА_1 домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 підтверджується копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого станом на 02.10.2017 року та довідкою Великокучурівської сільської рад Сторожинецького району №8204.
Відповідно до звіту про оцінку майна по АДРЕСА_1 , виготовленого 30.09.2019 року суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_8 вартість житлового будинку літ. «А» з належними до нього будівлями та спорудами становить 3918049 грн. та забудованої земельної ділянки, кадастровії номер 7324582001:01:001:0222 -660368 грн.
Відповідно до копії акту прийому-передачі від 22.08.2017 року ТОВ «Кредиті ініціативи» в особі ОСОБА_6 передали, а ОСОБА_1 прийняла в хорошому стані земельну ділянку площею 0,0960 га, кадастровий номер 7324582001:01:001:0222, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З копії платіжного доручення №189286 від 22.08.2017 року вбачається, що ОСОБА_1 перерахувала ТОВ «Кредитні ініціативи» 266036 грн., як плату за об`єкт незавершеного будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 22.08.2017 року.
Відповідно до копії повідомлення про початок виконання будівельних робіт зареєстрованого управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції Чернівецькі міської ради 18.09.2017 року за №ЧВ061172761721 встановлено, що ОСОБА_9  повідомила про початок нового будівництва індивідуального житлового будинку і літньої кухні в АДРЕСА_1 . Сторожинецького району.
Також ОСОБА_1 замовила робочі проекти будівництва зовнішніх мереж газопостачання та сантехнічних мереж за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями робочих проектів №443/2019 і №215-2017 відповідно.
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково. 
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Обов`язковою умовою для визнання осіб членами однієї сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, наявність інших обставин, які підтверджують реальність сімейних відносин (рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99).
Вирішуючи спір у цій справі та ухвалюючи рішення суду про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості вимоги позивача в частині встановлення факту проживання його однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_10 в період з 29.10.2016 року до травня 2019 року включно. 
Зазначені обставини були підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які були досліджені судом першої інстанції та не спростовані апелянтом. 
Як вбачається з рішення Шевченківського районного суду від 28 жовтня 2016 року по справі №727/8170/16-ц, що ОСОБА_1 перебувала в офіційному зареєстрованому шлюбі по 28 жовтня 2016 року з іншою особою.
Жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу необхідною умовою є встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі.
Установивши, що відповідач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 05.05.2007р. до 28.10.2016р. з іншою особою, суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення зробив обґрунтований висновок про відмову у встановленні факту спільного проживання позивача та відповідачки однією сім`єю без реєстрації шлюбу до 29.10.2016р. однак, в резолютивній частині рішення помилково зазначив період спільного проживання позивача та відповідачки однією сім`єю без реєстрації шлюбу  з серпня 2016 року по травень 2019 року включно.                 Щодо доводів апелянта про відсутність підстав для поділу майна подружжя, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.Згідно зі статтею 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення Глави 8 цього Кодексу. Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.                 Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Згідно з частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.         У постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 № 336/6705/17 роз`яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі статті 74 СК України суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно.                 Верховний Суд у постанові від 05 жовтня 2020 №209/3854/19 висловив правову позицію, за якою майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету), а інше не встановлено письмовою угодою між ними.                         Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі N 554/8023/15-ц зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».                 Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.                 Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). Відповідно до частин першої, другої статті 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.                 Згідно ч 2. ст. 372 Цивільного кодексу та положень ст. 60, ч. 1 ст. 70, Сімейного кодексу України, у випадку поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна жінки та чоловіка вважаються рівними, якщо інше не зазначено домовленістю між ними або шлюбним договором.                 Судом встановлено, що спірне майно, зокрема: житловий будинок - літ. «А» загальною площею 288,70 кв.м з належними до нього будівлями та спорудами: незавершена будівля літньої кухні 8% готовності - літ. «Б», колонка - літ. «І», вигрібна яма, вартість яких складає 3918049,22 грн.. який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; забудована земельна ділянка з кадастровим номером 7324582001:01:001:0222, загальною площею 0,096 га, ринкова вартість якої становить 660368 грн., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; транспортний засіб марки «ВМW-Х6», держаний номерний знак НОМЕР_1 , 2010 року випуску, орієнтовною ринковою вартістю 625000 грн. є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 оскільки були придбані в період спільного проживання позивача та відповідачки однією сім`єю без реєстрації шлюбу  з листопада 2016 року по травень 2019 року.                 Це було встановлено судом першої інстанції при всебічному та повному досліджені всіх обставин справи та підтверджено належними та допустимими доказами. Оскільки, спірне майно набуте сторонами під час проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та за спільні кошти, а тому є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, визнавши за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 його частині.
Доводи апеляційної скарги про те, що спірне майно не є спільною сумісною власністю і купувалося саме за кошти ОСОБА_1 не підтверджені належними та допустимими доказами, цим доводам вже була надана оцінка судом першої інстанції. Відповідачка не спростувала презумпцію спільності майна, набутого під час фактичних шлюбних стосунків.
Інші доводи апеляційної скарги зводяться до суб`єктивного тлумачення заявником чинних норм законодавства України та незгоди з висновком суду першої інстанції стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом, який їх обґрунтовано спростував, та не можуть бути підставами для скасування судового рішення. 
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
Враховуючи, що в мотивувальній частині рішення суду першої інстанції був правильно встановлений період проживання сторін однією сім`єю без реєстрації шлюбу саме з 29.10.2016 року, а в резолютивній частині рішення помилково зазначено з серпня 2016 року, рішення в цій частині слід змінити. В решті рішення слід залишити без змін. 
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 17 січня 2022 року в частині встановлення періоду проживання  ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу змінити. 
Встановити факт спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу, починаючи з листопада 2016 року по травень 2019 року включно.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення – 6 травня 2022 року.
Головуючий                  І.Б. Перепелюк
Судді                  А.І. Владичан
                                                         Н.К. Височанська