ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2022 року 
м. Київ

cправа №  924/1354/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Губенко Н.М., Стратієнко Л.В.,

за участю секретаря судового засідання - Коровай Л.В.;

за участю представників учасників справи:
позивача -  Керницька О.В.,
відповідача - Ярош В.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного ак-ціонерного товариства "Проскурів"

на рішення Господарського суду Хмельницької області
(суддя - Виноградова В.В.)
від 12.05.2021

та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду
(головуючий -  Бучинська Г.Б., судді - Олексюк Г.Є., Філіпова Т.Л.)
від 06.10.2021

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Проскурів"
до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест"
2) ОСОБА_1 ;
3) ОСОБА_2 ; 
4) ОСОБА_3 
про визнання недійсними договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів, договорів купівлі-продажу цінних паперів, застосування наслідків недійсності.

Короткий зміст позовних вимог 
1.          У грудні 2020 року ПАТ "Проскурів" (далі - Товариство) звернулось до Господарського суду Хмельницької області з позовом ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" (надалі - Компанія) до ОСОБА_1 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_3 про визнання недійсним договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22.03.2019, укладеного між позивачем та Товариством; визнання недійсними договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25.03.2019 (прості іменні акції ПрАТ "Холод"), що укладені між Компанією, яка діяла на підставі договору комісії, і фізичними особами - відповідачами у справі, а також про застосування наслідків недійсності таких договорів шляхом списання переказу з рахунку відповідачів та зарахування цінних паперів на рахунок у депозитарній установі на ім`я Товариства.

2.          Позов обґрунтований тим, що оспорюваний договір на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів підписаний тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора, рішення про призначення якого було визнано недійсним в судовому порядку, а договори купівлі -продажу цінних паперів укладені за відсутності рішення виконавчого органу  (Дирекції) про надання згоди та за відсутності доказів їх схвалення Товариством. 

3.           ОСОБА_2 проти позову заперечував, посилаючись на те, обставини, встановлені у рішенні Господарського суду Хмельницької області від 24.02.2019 у справі №924/884/19, що не можуть вважатися преюдиційними, оскільки судовим рішенням було визнано недійсними інші два рішення наглядової ради Товариства - від 03.12.2018 та 11.07.2019, а рішення наглядової ради Товариства від 14.03.2019, яким надано згоду на продаж акцій, є чинним. Зауважив, що за наслідками оспорених правочинів Товариство отримало кошти і не повернуло, продовжило брати участь у загальних зборах акціонерів меншою кількістю голосів внаслідок відчуження акцій, що є схваленням правочину. 

Фактичні обставини справи, встановлені судами
4.          Рішенням загальних зборів акціонерів Товариства, що оформлено протоколом №5 від 19 жовтня 2012 року обрано Голову Наглядової ради та членів ради у складі: ОСОБА_2 - Голова Наглядової ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 строком на 5 років.

5.          Рішенням позачергового засідання наглядової ради Товариства від 03 грудня 2018 року, що оформлено протоколом, тимчасово, на період проведення аудиторської перевірки відсторонено генерального директора Товариства від виконання своїх обов`язків та на даний період призначено тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора Товариства ОСОБА_8 .

6.          Рішенням наглядової ради Товариства, що оформлено протоколом від 14 березня 2019 року №3, в ході розгляду питання порядку денного про прийняття рішення щодо продажу акцій ПрАТ "Холод" заслухано голову наглядової ради ОСОБА_2 , який повідомив, що у зв`язку з виробничою необхідністю та вимогами Податкового кодексу України Товариство у своєму розпорядженні утримує 69,9% акцій ПрАТ "Холод". У зв`язку з тим, що Товариство та ПрАТ "Холод" перебувають на різних системах оподаткування (загальна - спрощена), Товариство  у своєму розпорядженні може мати до 24,99% акцій ПрАТ "Холод", тому є виробнича необхідність до закінчення податкового кварталу продати 44,61% акцій ПрАТ "Холод" фізичним та юридичним особам до 10% акцій.

7.          За результатами розгляду вказаного питання порядку денного одноголосно вирішено уповноважити тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора Товариства ОСОБА_8 на вчинення правочину шляхом оформлення договору купівлі-продажу цінних паперів із наступними фізичними та юридичними особами: ТОВ "Сілістра" - 9,99% акцій; громадянин ОСОБА_2 - 7,28%; громадянин ОСОБА_8 - 9,99%; громадянин ОСОБА_3 - 9,00%; громадянин ОСОБА_9 - 8,35%. Продаж вирішено провести за ціною придбання 0,25 грн за акцію.

8.          22 березня 2019 року між Товариством (комітент) в особі в.о. генерального директора ОСОБА_8, який діє на підставі статуту, та Компанією (комісіонер) укладено договір на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів №БК-4871 (далі договір на комісійне обслуговування), за умовами пункту 1.1 якого комісіонер зобов`язується за замовленням комітента за плату продати від свого імені та на користь комітента обумовлені комітентом пайові цінні папери (ЦП).

9.          До договору сторонами також підписано додаток №1 замовлення №1 (на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів) від 22 березня 2019 року, яким визначено вид замовлення: продаж цінних паперів, емітента: ПАТ "Холод", вид, тип та форма існування ЦП: прості іменні акції, номінальну вартість та ціну за один ЦП: 0,25 грн, кількість акцій: 172968 гривень.

10.          25 березня 2019 року між відповідачами та ТОВ "Фондова компанія "Центр-інвест" (продавець), діючи на підставі договору комісії на купівлю/продаж цінних паперів, замовником якого виступає Товариство (комітент), були укладені договори купівлі-продажу цінних паперів, за умовами яких відповідачі набули у власність акції ПрАТ "Холод", а саме:   ОСОБА_1 (загальна номінальна вартість пакету ЦП: 9662,25 грн, кількість ЦП: 38649 штук) ; ОСОБА_2 (загальна номінальна вартість пакету ЦП: 7041,25 грн, кількість ЦП: 28165 штук); ОСОБА_3 (загальна номінальна вартість пакету ЦП: 8704,75 грн, кількість ЦП: 34819 штук.).

11.          На кінець 2018 року активи Товариства становили 2694560,00 гривень (фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва).

12.          Вартість акцій, що є предметом зазначених правочинів, не перевищує 10 відсотків вартості активів позивача за даними річної звітності станом на кінець 2018 року та відповідно до пункту 8.115.9 статуту товариства рішення про вчинення таких правочинів мало бути прийнятне Дирекцією.

13.          У матеріалах справи містяться копії розпоряджень Товариства на списання цінних паперів на виконання договорів, а саме: розпорядження від 29 березня 2019 року №25434 на виконання облікової операції (за договором від 25 березня 2019 року №БВ-4872/4871), розпорядження від 29 березня 2019 року №25428 на виконання облікової операції (за договором від 25 березня 2019 року №БВ-4873/4871), розпорядження від 29 березня 2019 року №25426 на виконання облікової операції (за договором від 25 березня 2019 року №БВ-4874/4871) із відмітками про їх виконання 29 березня 2019 року.

14.          19 квітня 2019 року сторони підписали акти прийому-передачі цінних паперів, що передбачено підпунктом 4.3.2 договорів купівлі-продажу цінних паперів.

15.          Обставини здійснення оплати за договорами суди не встановили. Відповідно до довідки Товариства від 22 березня 2021 року станом на 22 березня 2021 року оплата згідно з договорами купівлі-продажу цінних паперів не надходила. Відповідно до відповіді Компанії від 25 березня 2021 року, що була надана на адвокатський запит представника позивача, прийняття оплати на рахунок комісіонера за договорами не передбачалось; оплата вартості цінних паперів на рахунки Компанії не надходила; готівку, як оплати цінних паперів чи послуг, Компанія не приймає.

16.          Листом від 18 травня 2020 року Компанія повідомила, що при укладенні комісійного договору Товариство було надано завірену ОСОБА_8 копію протоколу №3 наглядової ради від 14 березня 2019 року.

17.          Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року у справі №924/884/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного суду від 04 листопада 2020 року, за позовом ОСОБА_10 , за участю третьої особи ОСОБА_2 , визнано недійсним рішення наглядової ради Товариства, оформлені протоколами позачергового засідання від 03 грудня 2018 року, від 11 липня 2019 року. У позові третіх осіб, які заявляли самостійні вимоги на предмет спору - ОСОБА_2 та ОСОБА_11 до Товариства про визнання дійсним рішення наглядової ради, оформленого протоколом від 03 грудня 2018 року, відмовлено.

18.          Суд дійшов висновку, що рішення наглядової ради Товариства від 11 липня 2019 року, аналогічно як і рішення від 03 грудня 2018 року, прийнято неправомочним складом, оскільки новий склад наглядової ради мав би бути обраний не пізніше 30 квітня 2018 року, а після припинення повноважень члени наглядової ради не мають інших повноважень, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства 

19.          За умовами пункту 8.56 статуту Товариства (надалі - Статут), що затверджено рішенням загальних зборів акціонерів від 19 жовтня 2012 року №5), наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів Товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та законодавством, контролює та регулює діяльність дирекції.

20.          За умовами пункту 8.70 Статуту до компетенції наглядової ради належить: затвердження положень, якими регулюються питання, пов`язані з діяльністю Товариства, зокрема, затвердження положення про корпоративного секретаря Товариства, положення про генерального директора Товариства, в т.ч. внесення змін та доповнень до них, крім положень, затвердження яких відповідно до законодавства та цього статуту здійснює вищий орган Товариства (підпункт 8.70.1); відкликання повноважень генерального директора і членів дирекції Товариства (підпункт 8.70.8); прийняття рішення про відсторонення генерального директора Товариства від виконання його повноважень та обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження генерального директора Товариства (підпункт 8.70.10); прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків ринкової вартості майна Товариства за даними останньої річної фінансової звітності Товариства (підпункт 8.70.25).

21.          Наглядова рада не має права втручатися в оперативну діяльність дирекції Товариства (підпункт 8.82.3 Статуту).

22.          За умовами пункту 8.99 Статуту виконавчим органом Товариства, який здійснює керівництво поточною діяльністю Товариства, є дирекція. Дирекція складається з трьох осіб і діє на колегіальних засадах.

23.          Дирекція акціонерного товариства підзвітна загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Дирекція діє від імені Товариства у межах, встановлених статутом Товариства і законом (пункт 8.100 Статуту).

24.          Генеральний директор має право без довіреності діяти від імені Товариства, відповідно до рішень колегіального виконавчого органу - дирекції, в тому числі представляти інтереси Товариства, вчиняти правочини від імені Товариства (пункт 8.104 Статуту).

25.          Пунктом 8.115 Статуту передбачено, що дирекція Товариства, зокрема, здійснює виконання рішень загальних зборів акціонерів товариства та наглядової ради Товариства; колегіально вирішує нижчезазначені питання щодо фінансового-господарської та виробничої діяльності в межах, передбачених цим статутом; приймає рішення щодо вчинення правочинів з питання розпорядження (відчуження) та використання майна Товариства в межах, визначених цим статутом; приймає рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить до 10 відсотків ринкової вартості майна Товариства за даними останньої річної фінансової звітності Товариства; приймає рішення щодо управління корпоративними правами Товариства в господарських товариствах, створених за участю Товариства.

26.          Згідно з пунктом 8.118 Статуту генеральний директор Товариства організовує та керує роботою дирекції Товариства, здійснює керівництво Товариством та має такі повноваження: без доручення вчиняти дії від імені Товариства, представляти інтереси Товариства у всіх вітчизняних та іноземних підприємствах, в установах і організаціях; керувати поточними справами Товариства і забезпечувати виконання рішень вищого органу Товариства, наглядової ради і дирекції Товариства; відповідно до рішень дирекції Товариства здійснювати повноваження щодо управління корпоративними правами Товариства в господарських товариствах, створених за участю Товариства та призначати уповноваженого представника; проводити переговори та вчиняти правочини (укладати договори, угоди та ін.) від імені Товариства в межах, що визначені цим статутом; розпоряджатися коштами та майном Товариства в межах, що визначені цим статутом.

27.          Рішення дирекції оформлюються у вигляді протоколу, який підписується головуючим (пункт 8.116 Статуту).

28.          Також рішенням загальних зборів акціонерів Товариства, оформленим протоколом від 19 жовтня 2012 року №5, затверджено Положення про дирекцію ПАТ "Проскурів" (надалі - Положення), згідно з яким визначено, що членів дирекції зобов`язані виконувати рішення, прийняті загальними зборами та наглядовою радою (пункт 3.2).

29.          24 лютого 2020 року у загальних зборах акціонерів ПрАТ "Холод" брав участь представник акціонера - Товариства ОСОБА_12 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції

30.          Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2021, яке залишено без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2021, у задоволенні позову відмовлено повністю.

31.          Суд першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку щодо недоведення позивачем належними засобами доказування наявності підстав для визнання договорів недійсними і виходили з того, що:
-          позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють);
-          договір на комісійне обслуговування підписаний від імені Товариства в.о. генерального директора Літвіним О.Ю., який діє на підставі Статуту та чинного на той момент рішення Наглядової ради від 03 грудня 2018 року, тому у Компанії були відсутні підстави вважати в/о генерального директора Лінвіна О.Ю. неуповноваженим представником Товариства;
-          при підписанні оспорюваного договору на комісійне обслуговування Компанія була обізнана (повинна була знати) зі змістом Статуту Товариства, у тому числі в частині компетенції наглядової ради щодо обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження Генерального директора товариства; 
-          у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні відомості про обмеження повноважень в.о. генерального директора;
-          Компанія не повинна з`ясовувати процедурні питання щодо часу обрання того чи іншого складу наглядової ради позивача та впливу змін законодавства, зокрема, Закону України "Про акціонерні товариства", на вказані внутрішні питання діяльності та управління Товариства - контрагента;
-          факт визнання недійсним рішення наглядової ради від 03 грудня 2018 року рішенням не має самостійного юридичного значення для визнання недійсним договору на комісійне обслуговування від 22 березня 2019 року (застосовано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27 червня 2018 року у справі №668/13907/13-ц);
-          вартість акцій, що є предметом зазначених правочинів, не перевищує 10 відсотків вартості активів позивача за даними річної звітності станом на кінець 2018 року, тому відповідно до пункту 8.115.9 Статуту рішення про укладення договорів купівлі-продажу приймається дирекцією;
-          відповідно до Статуту наглядова рада товариства є органом, який контролює та регулює діяльність дирекції, і відсутні положення, які би визначали, що прийняття рішення щодо вчинення правочинів з вартістю предмета до 10 відсотків вартості активів товариства, належить до виключної компетенції дирекції товариства, тому не приймаються до уваги доводи позивача про відсутність статутних повноважень на прийняття рішення про вчинення відповідних правочинів;
-          неправомірність прийняття рішень наглядової ради Товариства з підстав припинення повноважень членів може бути підставою для визнання оспорюваних договорів недійсним, якщо буде встановлено, що самі треті особи діяли недобросовісно і нерозумно;
-          позивача, ураховуючи вимоги статті 92 ЦК України, не довів недобросовісності та нерозумності дій відповідачів станом на момент укладення оспорюваних договорів;
-          рішенням наглядової ради Товариства від 14 березня 2019 року не вирішувалось питання про уповноваження тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_8 на вчинення правочину купівлі-продажу цінних паперів із ОСОБА_1 . Доказів прийняття будь-якого рішення про вчинення цього правочину загальними зборами чи дирекцією Товариства суду також не надано.
-          позивачем вчинено юридично значимі дії, які полягають у використанні своїх корпоративних прав в іншій юридичній особі, не висловлено заперечень щодо правомірності рішень, прийнятих за наслідками використання таких прав та у визначеному обсязі, що у сукупності свідчить про схвалення оспорюваних правочинів та виключає можливість визнання їх недійсними.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та підстава (підстави) відкриття касаційного провадження. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу.

32.          01.11.2021 Товариство звернулося з касаційною скаргою, в якій (з урахуванням уточненої касаційної скарги) просить скасувати судові рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

33.          Скаржник визначив, що підставою касаційного оскарження є пункт 3 частини другої статті 287 ГПК України, оскільки суди попередніх інстанцій    неправильно застосували норми статей 92, 203, 215 ЦК України, статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (надалі - Закон про державну реєстрацію), і висновок Верховного Суду щодо питання застосування цих норм права у подібних правовідносинах відсутній.   

34.          В обґрунтування доводів касаційної скарги щодо неправильного застосування норм статей 92, 203, 215, ЦК України, статті 10 Закону про державну реєстрацію скаржник   зазначає, що суди дійшли помилкового висновку, що наглядова рада повноважна вирішувати питання, щодо вчинення правочинів, які складають менше 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності Товариства, які відповідно до статуту є компетенцією дирекції (колегіального органу в особі трьох осіб), а також не брали до уваги, що Компанія, як спеціалізована установа, проявивши розумну обачність та обережність, могло дізнатися про обставини, які свідчать про відсутність у наглядової ради Товариства компетенції та завершення строку повноважень її членів згідно зі статтею 53 Закону України "Про акціонерні товариства" та взагалі відсутності повноважень.   

35.          В обґрунтування доводів касаційної скарги щодо неправильного застосування норми статті 241 ЦК України скаржник посилається на те, що   подальше схвалення правочину, укладеного керівником із перевищенням наданих йому повноважень, можливе виключно органом, до компетенції якого належить питання щодо прийняття рішення про надання згоди на вчинення такого правочину, проте суди помилково не брали до уваги, що дирекція Товариства не приймала жодного рішення щодо схвалення спірних правочинів, та безпідставно визнали, що реалізація Товариством корпоративних прав шляхом проведення 24.02.2020 загальних зборів ПрАТ "Холод" свідчить про схвалення правочинів, оскільки не врахували, що Товариство не мало юридичної можливості взяти участь у таких загальних зборах з кількістю акцій 69,9 відсотка.

36.          Окрім того, скаржник вказує, що суди безпідставно врахували висновки Верховного Суду, що були викладені у рішеннях за інших фактичних обставин, ніж у справі, яка переглядається.

37.          Інші учасники справи правом на подання відзиву на касаційну скаргу не скористалися.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосоване законодавство

38.          Верховний Суд, обговоривши доводи, наведені у касаційній скарзі, перевіривши обґрунтованість заявлених позивачем у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, правильність застосування та дотримання судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

39.          Відповідно до частини першої статті 51 Закону України "Про акціонерні товариства" наглядова рада акціонерного товариства є колегіальним органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства і в межах компетенції, визначеної статутом та цим Законом, здійснює управління акціонерним товариством, а також контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

40.          Виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом (частина перша, друге речення частини другої статті 58 Закону України "Про акціонерні товариства").

41.          Віднесення до виключної компетенції наглядової ради прийняття рішення про надання згоди на вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків вартості активів за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства (пункт 18 частини другої статті 52, частина перша статті 70 Закону України "Про акціонерні товариства") означає, що такі рішення не можуть вирішуватися іншими органами товариства, крім загальних зборів (частина третя статті 52 Закону України "Про акціонерні товариства"), але не означає, що питання на вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить до 10 відсотків вартості активів, не може вирішуватися іншими органами товариства (в тому числі наглядовою радою), оскільки згідно з частиною другою статті 58 "Про акціонерні товариства" виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. 

42.          Повноваження з вирішення питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів, не можуть бути передані іншим органам товариства. Питання, що належать до виключної компетенції наглядової ради акціонерного товариства, не можуть вирішуватися іншими органами товариства, крім загальних зборів, за винятком випадків, встановлених цим Законом (частину третя статті 33, частина третя статті 52 Закону України "Про акціонерні товариства"). Законом не передбачена заборона на прийняття наглядовою ради чи загальними зборами акціонерного товариства вирішення питань, віднесених до компетенції виконавчого органу. Навпаки, прямо обумовлено, що організовує виконання їх рішень.

43.          З цих підстав Верховний Суд погоджується з висновками судів, що  відповідно до вимог закону та статуту наглядова рада за загальним правилом має компетенцію на вирішення питань, віднесених до компетенції виконавчого органу.

44.          Водночас, у даному випадку предметом доказування також є обставини щодо правомочності наглядової ради з прийняття такого рішення з огляду на строк повноважень членів наглядової ради, зважаючи на те, що абзац третій частини першої статті 53 Закону України "Про акціонерні товариства" визначає, що якщо у встановлений цим Законом строк загальними зборами не прийняті рішення, передбачені пунктами 17 та 18 частини другої статті 33 цього Закону, повноваження членів наглядової ради припиняються, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення загальних зборів.

45.          Відповідно до частини третьої статті 92 ЦК України орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. У відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

46.          Суди, зробивши висновок, що позивач, ураховуючи вимоги статті 92 ЦК України, не довів недобросовісності та нерозумності дій відповідачів станом на момент укладення оспорюваних договорів, неправильно застосував відповідну норму, оскільки у такому випадку мають значення саме обставини добросовісності і розумності дій органу, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені у спірних правовідносинах. 

47.          Окрім того, суди, зазначаючи про недоведеність недобросовісності поведінки третіх осіб, не надали оцінку як обставинам, що третіми особами у спірних правовідносинах (покупцями) були акціонери та члени Наглядової ради Товариства, так і їх обставинам щодо обізнаності про наявність обмеження (відсутності) повноважень щодо представництва Товариства у спірних правовідносинах.

48.          Суди не врахували, що частина третя статті 92 ЦК України визначає, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень, та не перевірили, чи діяли таким чином голова колегіального виконавчого органу та наглядова рада від імені акціонерного товариства добросовісно і розумно у спірних правовідносинах.

49.          Висновок судів, що договір на комісійне обслуговування підписаний від імені Товариства в.о. генерального директора Літвіним О.Ю., який діє на підставі Статуту та чинного на той момент рішення наглядової ради від 03 грудня 2018 року, тому у Компанії були відсутні підстави вважати в/о генерального директора неуповноваженим представником Товариства, є передчасним, оскільки його зроблено без оцінки можливості контрагента за всіма обставинами бути обізнаним про відповідні обмеження з огляду на те, що відповідно до статуту виконавчий орган акціонерного товариства є колегіальним органом, а строк повноважень членів наглядової ради визначається законом. 

50.          Висновки судів, що Компанія не повинна з`ясовувати процедурні питання щодо часу обрання того чи іншого складу наглядової ради позивача та впливу змін законодавства, зокрема, Закону України "Про акціонерні товариства", на вказані внутрішні питання діяльності та управління Товариства - контрагента, суперечать частині третій статті 92 ЦК України, відповідно до якої обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, не лише у випадку, коли юридична особа доведе, що третя особа знала, але у випадку, коли за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження. Суди не перевірили доводи позивача, що третя особа - Компанія, як спеціалізована юридична особа, що діє на ринку цінних паперів, та треті особи - покупці, що є акціонерами та членами наглядової ради Товариства, за всіма обставинами, проявивши розумну обачність та добросовісність, не могли не знати про обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи у в.о. генерального директора та відсутність таких повноважень у наглядової ради через сплив строків.

51.          Висновки судів щодо схвалення правочинів відповідно до статті 241 ЦК України також передчасними, оскільки відповідно частини першої цієї статті правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. 

52.          Суди, визнавши такими діями - участь позивача в загальних зборах  ПрАТ "Холод" та ініціювання їх скликання, як акціонер, що володіє 24,899 відсотків від загальної кількості акцій, не перевірили порядок реєстрації для участі у загальних зборах, не з`ясували,  чи залежать такі дії від волевиявлення акціонера і відповідно, чи має він право самостійно визначати інший відсоток належних йому кількості акцій, беручи до уваги те, що згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про депозитарну систему України" набуття і припинення прав на цінні папери і прав за цінними паперами здійснюються шляхом фіксації відповідного факту в системі депозитарного обліку.

53.            Також господарські суди зазначили, що на виконання договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25 березня 2019 року позивачем було надано розпорядження від 29 березня 2019 року на виконання облікової операції, а саме: на переказ пакетів цінних паперів, що є об`єктами договорів, покупцям. За наслідками виконання оспорених договорів підписано акти прийому-передачі цінних паперів на виконання зобов`язань, як передбачено пунктами 4.1.2, 4.3.2 , 8.1 договорів, а за результатами видання позивачем розпоряджень відбулися зміни на рахунках у цінних паперах позивача та відповідачів 2, 3, 4, (пункт 2.7 договорів), що не заперечується сторонами. 

54.          За практикою Верховного Суду не можна вважати правочин схваленим особою, від імені якої його укладено, якщо дії, що свідчать про прийняття його до виконання, вчинено особою, яка і підписала спірну угоду за відсутності належних повноважень. Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду України від 13.09.2017 у справі № 910/28080/14 та Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №910/20790/17.

55.          Судами першої та апеляційної інстанцій не врахували відповідний висновок тане надали оцінки тим обставинам, що відповідні розпорядження на виконання облікової операції та акти прийому-передачі цінних паперів на виконання зобов`язань підписано саме тими особами, які підписували оспорювані договори і їх повноваження оспорюється позивачем.

56.          За таких обставин, Верховний Суд погоджується з аргументами касаційної скарги щодо неправильного застосування судами норми частини третьої статті 92, частини першої статті 241 ЦК України. Висновки господарських судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову є необґрунтованими та передчасними.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги.

57.          Відповідно до пункту 2 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд.

58.          Частинами третьої та 5 статті 310 Господарського процесуального кодексу України визначено, що підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази; або 2) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або 3) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Висновки суду касаційної інстанції, у зв`язку з якими скасовано судові рішення, є обов`язковими для суду першої чи апеляційної інстанції під час нового розгляду справи.

59.          Враховуючи вищевикладене, Верховний Суд доходить висновку, що  оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до суду першої інстанції, оскільки суди не дослідили зібрані у справі докази, не встановили фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, та неправильно застосували норми статей 92, 241 ЦК України.

60.          Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати викладене вище, вжити усі передбачені законом засоби для всебічного, повного і об`єктивного встановлення обставин справи, предмету і підстав позову, належним чином дослідити зібрані у справі докази, перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, дати їм належну юридичну оцінку, і в залежності від встановлених обставин вирішити спір.

Розподіл судових витрат.

61.          Відповідно до підпунктів "б", "в" пункту 4 частини першої статті 315 ГПК України в резолютивній частині постанови суду касаційної інстанції повинні бути зазначені: новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, - у разі скасування рішення та ухвалення нового рішення; розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

62.          Відповідно до частин 4 та 14 статті 129 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

63.          Отже, відповідно до статті 129 ГПК України питання про розподіл судових витрат суд розглядає лише, якщо вирішено спір по суті і ухвалено остаточне рішення у справі.

64.          У зв`язку із скасуванням судових рішень і передачею справи на новий розгляд, розподіл судових витрат у справі, в тому числі понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, здійснює господарський суд, який приймає рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 2 частини першої статті 308, статтями 310, 314 - 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проскурів" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.10.2021 у справі №   924/1354/20 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Хмельницької області. 

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                           І. Кондратова

Судді                                                                                        Н. Губенко

                                                                                                 Л. Стратієнко