П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
8 червня 2022  року                                                                                        місто  Київ
                                                                                                                  справа № 760/7972/20
                                                                                           провадження №22-ц/824/1965/2022
 
 Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -  Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М., за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С. 
 
сторони: 
позивач -  ОСОБА_1 
відповідач  - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва»
відповідач - Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва»   
на  рішення Солом`янського  районного суду м.Києва від 23 лютого 2021 року та додаткове рішення Солом`янського  районного суду м.Києва від 11 березня 2021 року , ухвалене у складі судді Калініченко О.Б., 
у справі за позовом  ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва», Управління житлово - комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРІМТЕХ» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пожежі та залиття,-
 
В С Т А Н О В И В:
У березні  2020 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пожежі та залиття, в якому просив  стягнути солідарно з відповідачів на його користь у відшкодування матеріальної шкоди 389046 грн.80 коп..
Позов обґрунтовано тим, що позивачу на праві власності належить квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 2001 року.
28 березня 2017 року на горищі цього будинку над квартирою позивача, що знаходиться на четвертому поверсі чотириповерхового будинку, сталася пожежа, яка через незначний проміжок часу по дерев`яним перекриттям перекинулась і на квартиру позивача. Протягом кількох годин силами працівників Державної служби з надзвичайних ситуацій відбулося гасіння пожежі водою.
Внаслідок пожежі згоріли дерев`яні перекриття між горищем та квартирою, перекриття між кімнатами. Вогнем та технічною водою, яка використовувалася для гасіння пожежі, знищено всі меблі, побутову техніку, картини та оздоблення.
Наслідки пожежі та залиття належної позивачу квартири зафіксовані актом обстеження від 30 березня 2017 року, складеним КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» та актом про пошкодження майна, внаслідок пожежі та залиття від 28 березня 2017 року, складеним співвласниками будинку за участі громадськості.
Дослідно-випробувальна лабораторія Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в м.Києві в технічному висновку № 24 щодо встановлення причин виникнення пожежі, яка сталася 28 березня 2017 року за адресою: м.Київ, вул..Вузівська, 4, встановила те, що напередодні виникнення пожежі на горищі перебували особи, які виконували роботи по ремонту трубопроводу. Зважаючи на зазначені обставини, дійшли висновку, що ймовірною причиною виникнення пожежі в даному випадку є: або потрапляння розжарених часток металу на спалимі матеріали під час проведення зварювальних робіт, або необережність під час куріння. Оскільки на горищі будинку ніхто не міг перебувати, крім робітників, які проводили зварювальні роботи і саме через їх необережність сталася пожежа: від непогашених недопалків, чи через проведення зварювальних робіт.
З договору підряду № 3-М від 1 березня 2017 року вбачається, що ТОВ «СТРІМТЕХ» на замовлення управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації  виконувало зварювальні роботи у цьому будинку, який перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Києва і переданий до сфери управління відповідної районної державної адміністрації та перебуває на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» і на обслуговуванні ЖЕД-903, який є його структурним підрозділом.  Контроль за належністю виконання  робіт за договором здійснює замовник, який і мав контролювати, як виконав підрядник роботи, що передбачені договором, та чи не допустив при їх виконанні  порушень, зокрема і порушень пожежної безпеки.
12 серпня 2020 року позивач збільшив позовні вимоги і просив стягнути з відповідачів інфляційні втрати в сумі 77176 грн.85 коп. та 3% річних в сумі 34319 грн.26 коп.
Рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 23 лютого 2021 року  позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування шкоди 387434 грн., судовий збір в сумі 3874,34 грн. 
У задоволенні інших вимог відмовлено.  
Додатковим рішенням Солом`янського районного суду м.Києва від 11 березня 2021 року  стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 18636 грн.
Не погоджуючись з зазначеним рішенням та додатковим рішенням,  КП   «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» подало апеляційну скаргу, в який просить  скасувати рішення та додаткове рішення  суду першої інстанції   та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю. Апелянт вважає оскаржувані рішення необґрунтованими та такими, що прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права, рішення є несправедливими, оскільки враховують лише ті обставини, на які посилається одна із сторін і не прийняті до уваги докази, надані іншими сторонами.
Посилається на те, що у мотивувальній частині рішення суд застосував норми права - стс.23 (відшкодування моральної шкоди), ст.1066 (договір банківського рахунку), 1192 (способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого) ЦК України та не застосував норми права, на які посилався  апелянт та не навів мотиви їх незастосування. Зокрема, посилаючись на положення ст.11 та 1166 ЦК України, зазначає про те, що в наявних в  матеріалах справи документах відсутній такій елемент складу правопорушення як протиправна поведінка і наявність вини  апелянта.
Апелянт  посилаючись  на  положення Правил пожежної безпеки в України, що затверджені наказом від 30 грудня 2014 року  № 1417 МВС України, зазначає про те, що пожежа виникла не в результаті утримання будинку  апелянтом, а в результаті дій ТОВ «СТРІМТЕХ», яке здійснювало капітальний ремонту інженерних мереж системи ХВП, ЦО, каналізації у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Судом не дотримані принципи рівності та змагальності сторін. Вирішуючи справу, суд першої інстанції безпідставно надав перевагу доказу який  апелянтом заперечувався і спростовувався. Зокрема, відповідач звертав увагу суду, що наданий позивачем звіт про незалежну оцінку  розміру збитку, не може враховувати якості доказу в даній справі, оскільки поданий в 2020 року, коли діяв ЦПК в новій редакції,  у відповідності до п.5 ст.106 ЦПК України у висновку експерта зазначається, що  висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.  Звіт такої інформації не містить, а отже є недопустимим доказом.
Рішення суду першої інстанції ґрунтується на підставі доказів, що одержані з порушенням порядку встановленого законом. Відповідний висновок експерта щодо доведеності вини у справі відсутній. Позивачем не надано до суду пожежно-технічної експертизи, з якої б вбачались причини, умови та процеси виникнення пожежі, визначення часу та шляхів розповсюдження пожежі, визначення обстави, які сприяли виникненню та розповсюдженню пожежі, оцінка умов, засобів та способів гасіння пожежі,  відповідність технічного стану об`єкта протипожежним нормам. Отже, на думку апелянта причина пожежі не встановлено, що характеризує відсутність винуватості конкретної особи.
Під час проведення робіт  по капітальному ремонту покрівлі, зокрема, виконані роботи з капітального ремонту перекриття у квартирі АДРЕСА_1 над двома житловими кімнатами, оскільки пожежа не нанесла шкоди перекриттям над кухнею, санвузлом та коридором квартири, а тому вартість  виконання робіт безпідставно включена до суми позову та судом задоволено стягнення цієї суми. Відповідачем вказувалось на виключення позицій 1-4, 36-39, 98-101, 149-152, 198-200, 261-262 локального кошторису на будівельні роботи станом на 5 квітня 2017 року, однак судом вказані фактичні дані та докази на їх підтвердження не прийняті до уваги.
Оскаржуючи додаткове рішення, апелянт посилається на те, що суд першої інстанції не надав оцінку всім обставинам справи, а саме не дослідив питання складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката у даній справі, чи спів розмірні послуги, які були надані адвокатом у відповідності до умов договору з тими послугами, які фактично надавались. Апелянт вважає, що розрахунок витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, є завищеним та не може становити 18000 грн.  Крім того, апелянт вважає, що додаткове рішення за наслідками розгляду заяви позивача про розподіл судових витрат судом першої інстанції в порушення положень ст.137 ЦПК України було прийняте без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи, і таким чином право відповідача на подання до суду клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами було порушено.
20 вересня 2021 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва»   подана заява про поворот виконання рішення.
У відзиві на апеляційну скаргу  позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. У відзиві посилається на те, що саме КП несе повну відповідальність за стан даху та протипожежну безпеку на ньому та в цілому в будинку. Позивач зазначає, що до суду надано належні, допустимі та беззаперечні докази місця виникнення пожежі саме в допоміжному приміщенні, порядок утримання якого чітко визначено Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій та покладено на управителя (балансоутримувача) тобто на КП. Судом  дотримано принципу рівності та змагальності сторін. Звіт про оцінку майна, що міститься  в матеріалах справи повністю відповідає нормам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність  в Україні».
У відзиві на апеляційну скаргу Управління ЖКГ та будівництва Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації зазначає про те, що  в діях управління відсутня вина у заподіянні шкоди позивачеві. Згідно з умовами договору підряду, що був укладений  1 березня 2017 року між Управлінням та ТОВ «Стрімтех», до обов`язків управління входило лише надання необхідної технічної документації, а також оплата виконаних робіт.
В судовому засіданні представники  КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва»  Панкова О.А. та Печена Л.Р. апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.
Представник Управління житлово-комунального господарства та будівництва  Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації Бойко О.С. проти  доводів апеляційної скарги заперечувала,  просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Драган Я.С. просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції як законне і обґрунтоване залишити без змін.
Представник третьої особи ТОВ «СТРІМТЕХ» в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений шляхом направлення повідомлення на адресу електронної пошти, причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у  його відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання,  перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого у справі рішення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом установлено, що позивач  ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , яка розташована на четвертому поверсі чотириповерхового будинку.
У відповідності до розпорядження Солом`янської РДА № 279 від 6 травня 2015 року «Про передачу та закріплення майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке передано до сфери управління   Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації  за  КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва»» закріплений на праві господарського відання за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва», зокрема,  будинок АДРЕСА_1 , що  перебуває у комунальній власності територіальної громади м.Києва, яке передано до сфери управління Солом`янської  районної державної адміністрації та передано на баланс КП.
Відповідно до Положення про управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної  в м.Києві державної адміністрації, затвердженого розпорядженням Солом`янського РДА № 2 від 3 січня 2017 року, та згідно з розпорядженням Солом`янської РДА  № 90 від 3 лютого 2017 року «Про делегування функцій замовника з капітального ремонту» управління виконує функції замовника робіт, зокрема з капітального ремонту житлового фонду Солом`янського району на 2017 рік.
Відповідно до п.1.3 наказу  управління від 3 лютого 2017 року № 16-ф «Про визначення відповідальних за веденням ремонтних робіт з капітального ремонту» відповідальним за підготовку дефектних актів, доступ до приміщень  та підключення до мереж електро/водопостачання по об`ємам капітального ремонту в житлових будинках комунальної власності визначено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва».
1 березня 2017 року  між управлінням житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації  та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стрімтех» укладено Договір підряду № 3-М з капітального ремонту інженерних мереж системи ХВП, ЦО, каналізації у житловому будинку за адресою: вул.Вузівська,4. За договором підряду № 3-М від 1 березня 2017 року ТОВ «СТРІМТЕХ» на замовлення Управління житлово-комунального господарства та будівництва Солом`янської РДА виконувало зварювальні роботи на горищі будинку над квартирою позивача.
28 березня 2017 року на горищі будинку АДРЕСА_1 сталася пожежа, яка перекинулась на квартиру позивача. Гасіння пожежі водою здійснювалось працівниками Державної служби з надзвичайних ситуацій.
Наслідки пожежі та залиття належної позивачу квартири зафіксовані актом обстеження від 30 березня 2017 року, складеним КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» та актом про пошкодження майна внаслідок пожежі та залиття від 28 березня 2017 року, складеним співвласниками будинку за участі громадськості.
Комісія КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району» дійшла висновку та рекомендацій, згідно з якими квартира знаходиться в аварійному стані, не придатна для проживання, потребує капітального ремонту з відселенням мешканців, а також погодилася з переліком пошкодженого в квартирі майна, додавши до даного акту перелік пошкодженого майна, зазначений в акті про пошкодження майна, внаслідок пожежі та залиття від 28 березня 2017 року.
З метою визначення вартості відновлювального ремонту позивач уклав з ТОВ «Бюро оцінок» договір № 244/04 від 3 квітня 2017 року. Згідно з висновком загальна вартість збитку, завданого внаслідок пожежі, з урахуванням вартості відновлювального ремонту приміщень квартири та вартість  пошкоджених меблів й побутової техніки становить 387434 грн.
Згідно з довідкою Солом`янського районного управління ГУДСНС України в м.Києві №21/814 від 3 квітня 2017 року в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мала місце пожежа. З приводу причин виникнення пожежі, та за технічним висновком № 24 Дослідно-випробувальної лабораторії Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в м.Києві  щодо встановлення причин виникнення пожежі, яка сталася 28 березня 2017 року за адресою: м.Київ, вул. Вузівська, 4, складеним 28 березня 2017 року, ймовірною причиною виникнення пожежі є: або потрапляння розжарених часток металу на спалимі матеріали під час проведення зварювальних робіт, або необережність під час куріння; що підтверджується відсутністю на місці події явних джерел запалювання, фактом проведення зварювальних робіт по ремонту трубопроводу на горище і перебування там робітників напередодні виникнення пожежі та виявлення залишків недопалків по периметру та при вході до горища.
Виходячи з вірогідних припущень, в даному випадку під час проведення ремонтних робіт відбулося потрапляння розпечених часток металу на дерев`яні елементи перекриття чи до пустот перекриття, що в свою чергу спричинило скритне довготривале тління означених матеріалів з подальшим виникненням стійкого горіння. Ідентичний перебіг подій міг виникнути в разі потрапляння тліючого недопалка. В обох випадках,  при наявному ступені пошкоджень матеріалів від пожежі, вказані джерела запалювання не залишили б жодних слідів, а дослідження трубопроводів для остаточного підтвердження факту проведення ремонтних робіт потребує спеціалізованого інструменту та обладнання, яке відсутнє в ДВЛ.
З матеріалів випливає, що з нарядом-допуском № 5 від 27 березня 2017 року,  роботи працівниками ТОВ «Стрімтех»  розпочато о 09.00 год. 27 березня 2017 року, закінчено та робоче місце упорядковано до пожежобезпечного стану о 15:00 год.
Крім того, з приводу дотримання підрядником правил техніки безпеки в поясненнях представника ТОВ стверджується, що 27 березня 2017 року  о 10.00 год. перевірено пожежобезпечний стан місця, де проводилися  вогневі роботи, та виявлено безпечний стан робочого місця, після чого приміщення, в якому проводилися роботи, було залишено працівниками ТОВ «СТРІМТЕХ».
Між тим, ключі від технічних приміщень будинків, що знаходяться в зоні  господарського відання КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва», зберігались а підприємстві і видавались працівникам підрядної  організації уповноваженою особою КП з обов`язковим внесенням відповідних записів до журналу (книги)обліку та контролем за їх поверненням.
Зокрема, ключі від горища будинку по вул. Вузівська, 4, видавались працівникам ТОВ «Стрімтех» в ЖЕД № 903, що фіксувалось в журналі видачі ключів, розпочатого 25 лютого 2017 року та закінченого 6 травня 2017 року.
Так, в журналі наявний запис за 27 березня 2017 року, згідно якого ключі від горища будинку АДРЕСА_1 видано працівнику ТОВ «Стрімтех» о 9-30 год., ключі здано до ЖЕД № 903 цього ж дня о 20-30 год. При цьому пожежа виникла  28 березня 2017 року орієнтовно 6 -46 год. та була ліквідована 28 березня 2017 року о 9-02 год.
Щодо більш точного встановлення причин виникнення даної пожежі відповідачами будь-яких дій не здійснювалось, натомість з серпня по грудень 2017 року проводились та були виконані роботи з капітального ремонту покрівлі та перекриттів цього житлового будинку, знищених внаслідок пожежі, що, в свою чергу унеможливлює на даний час проведення такого дослідження.
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що саме КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва»  не належно виконував обов`язок щодо забезпечення збереження об`єкта, що перебуває у його віданні, несе повну відповідальність за дотримання правил пожежної безпеки. Саме цей відповідач  має вживати заходи щодо уникнення аварійних ситуацій, враховуючи, що такими обов`язками не наділена ні підрядна організація, ні управління житлово-комунального господарства та будівництва. Протиправна поведінка КП полягає у бездіяльності щодо  забезпечення пожежної безпеки ввіреного йому майна. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою полягає у тому, що саме внаслідок невиконання вимог Правил пожежної безпеки в Україна та незабезпечення пожежної безпеки в будинку відбулась пожежа, якою було завдано майнову шкоду майну позивача. Отже, за позовними вимогами про компенсацію шкоди, заподіяної внаслідок незабезпечення відповідачем  пожежної безпеки будинку та знищення пожежею належного позивачу майна, КП є належним відповідачем як управитель, якими делегується обов`язки балансоутримувача  в обсязі, визначеному законодавством. Заявлений позивачем розмір шкоди відповідачем не спростований.     
Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції   вважав обґрунтованим розміром заявлених витрат на професійну правничу допомогу 24000 грн., але оскільки вимоги позивача задоволені частково ( заявлено було 498930 грн.11 коп., а задоволено 387434 грн., що у відсотковому відношенні  становить 77,65%, тому  визначений судом розмір судових витрат мА бути зменшений на 22, 35%.  
Колегія суддів  погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.1166 ЦК України  шкода, спричинена фізичній особі або її майну, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, що спричинила шкоду, якщо не буде доведено, що шкода сталася не з її вини.
Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України , що містяться в п.2 постанови № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування  шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, заподіяної майну фізичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Відповідно до ст.24 ЖК України  для експлуатації державного і громадського житлового фонду створюються житлово-експлуатаційні організації, діяльність яких здійснюється на основі господарського розрахунку.
Згідно з п.2.1 Положення КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району», затвердженого розпорядженням  виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 6 січня 2015 року № 9, підприємство створене з метою забезпечення ефективного управління, належного утримання житлового та нежитлового фонду, утримання прибудинкових територій, об`єктів благоустрою та отримання прибутку.
Відповідно до п.2.2.1 Положення предметом діяльності підприємства є,зокрема, утримання житлового та нежитлового фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання.
Відповідно до п.3.2.5 Правил утримання  жилих будинків і прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, вхідні двері або люки (для горищних приміщень із запасними, напірними і розширювальними баками) виходу на покрівлю повинні бути утеплені, обладнані ущільнювальними прокладками, завжди замкнені (один комплект ключів зберігається в чергового диспетчера ОДС або кімнаті техніка-майстра виконавця послуг, а другий - у консьєржа чи двірника), про що робиться відповідний напис а люку чи дверях.
Вхід у горище приміщення і на дах дозволяється тільки працівникам виконавця послуг, безпосередньо відповідальним за технічний нагляд і тим, котрі виконують ремонтні роботи, а також працівникам експлуатаційних організацій, обладнання яких розміщене на даху й у горищному приміщенні.
Встановивши, що  КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району»,  будучи зобов`язаним  забезпечувати належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі, належним чином своїх обов`язків щодо забезпечення збереження  будинку АДРЕСА_1 не виконав, не вжив заходів щодо уникнення аварійної ситуації, не забезпечив пожежну безпеку  будинку, внаслідок чого  у будинку сталася пожежа,  суд першої інстанції  дійшов правильного висновку про те, що  відповідальність за заподіяну позивачеві шкоду має нести КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району», у віданні якого знаходиться будинку АДРЕСА_1 .
Доводи апеляційної скарги в тій частині, що  суд першої інстанції безпідставно поклав відповідальність за шкоду, заподіяну позивачеві внаслідок пожежі, яка сталася на горищі, на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва»,  тоді як відповідальність має нести ТОВ «СТРІМТЕХ», працівники якого  здійснювали капітальний ремонт інженерних мереж системи ХВП, ЦО, каналізації у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення,  оскільки підрядна організація  не несе відповідальність за забезпечення  пожежної безпеки у будинку. 
Установлено, що  робітники підрядної організації - ТОВ «СТРІМТЕХ» напередодні пожежі проводили зварювальні роботи з капітального ремонту інженерних мереж. Роботи розпочато о 9.00 год. Ключі від горища  27 березня 2017 року  здано до ЖЕД № 903 о 20 го.30 хв. Пожежа сталася 28 березня 2017 року о 6-46 год.
За умовами  договору підряду № 3-М з капітального ремонту  інженерних мереж системи ХВП, ЦО, каналізації у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , в обов`язки замовника, яким виступало Управління Житлово-комунального  господарства та будівництва Солом`янської районної в м.Києві державної адміністрації,  входило лише надання підряднику необхідної технічної документації та умови для початку виконання робіт за договором, а також після підписання «Акта» оплатити виконані роботи.
Відповідно до п.1.3 Наказу управління житлово-комунального господарства та будівництва  Солом`янської районної у м.Києві державної адміністрації   від 3 лютого 2017 року № 16-ф «Про визначення відповідальних за ведення ремонтних робіт з капітального ремонту» відповідальними за підготовку дефектних актів, доступу до приміщень та підключення до мереж електро/водопостачання по об`ємам капітального ремонту в житлових будинках комунальної власності визначено КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва».
Таким чином, саме на КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» було покладено обов`язок контролю  за підрядною організацією, що була допущена в якості працівників на об`єкт управління Комунального підприємства.
Отже, з урахуванням того, що КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва» не вжило заходів щодо уникнення аварійної ситуації, не забезпечило пожежної безпеки в будинку, тому  воно має нести відповідальність за шкоду завдану позивачеві.
Доводи апеляційної скарги щодо не доведеності позивачем розміру заподіяної йому шкоди, оскільки наданий останнім звіт є допустимим доказом, так як не містить інформації щодо  обізнаністю експерта про кримінальну відповідальність та, що цей звіт підготовлено для подання до суду,  також не можуть бути прийняті в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.22 ЦК України  особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене ( упущена вигода).
Згідно з абз.2 ч.1 ст.1192 ЦК України  розмір збитків, що  підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставина, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України)
Відповідно до  ст.89 ЦПК України суд оцінює докази  за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним  у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Верховний суд неодноразово наголошував на необхідність застосування категорій стандартів доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони Одночасно це принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку  сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Матеріалами справи підтверджено, що позивачеві  через пошкодження належного йому майна заподіяні збитки, вартість  збитків  становить 387434 грн.   Відповідачем належними та допустимими доказами вартість збитків не спростована.  Відсутність у звіті інформації щодо  обізнаності експерта про кримінальну відповідальність та не зазначення про те, що  звіт підготовлено для подання до суду,  не  дає підстав вважати, що такий доказ є недопустимим, а саме, такий, що одержаний  з порушенням порядку, встановленого законом.
Посилання апелянта на те, що до суми позову безпідставно включена вартість виконання робіт по ремонту кухні, санвузла та коридору квартири, оскільки пожежа не нанесла шкоди перекриттям над цими приміщеннями,  є безпідставними, оскільки  спростовуються актом  обстеження від 30 березня 2017 року, який затверджений директором КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва». Зі змісту акту вбачається, що внаслідок пожежі та залиття   зазнали пошкодження всі приміщення квартири,  квартира в цілому знаходиться в аварійному стані, непридатна для проживання, потребує капітального ремонту ( т.1 а,с.89).
Доводи апеляційної скарги  щодо  необґрунтованості  висновків суду про наявність підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 18000 грн., яка є завищеною, колегія суддів відхиляє виходячи з наступного.
Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися  правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги  здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Однією з основних засад (принципів  цивільного судочинства) є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення ( п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).
 Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості: ефективно захистити свої права в суді; ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову; а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (ст.134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами ( ст.137 ЦПК України): подання заяви  (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну  правничу допомогу разом з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та доказами, що підтверджують здійснення робіт (наданих послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу; 3) розподіл судових витрат (ст.141 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.
Статтю 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 
Водночас за змістом  ч.ч.4,5,6 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постановах Верховного Суду  від 7 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18 та від 8 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулось рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності  та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою  заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим ( рішення  у справі «East/  West Allianc Limited проти України», заява № 19336/04).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд першої інстанції,  визначаючи  розмір  витрат на професійну правничу допомогу, які підлягали стягненню з відповідача КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва»,  дійшов правильного висновку про те, що доведеними є витрати позивача на суму  24000 грн., але з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог визначив суму у розмірі 18636 грн.
Визначена судом сума витрат ОСОБА_1   на професійну правничу допомогу відповідає  критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру.
Підстави для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу відсутні.
Інші доводи  висновків суду не спростовують  і не впливають на їх правильність, не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до не згоди з висновками суду першої інстанції.
За змістом ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції  та додаткове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,  доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, що відповідно до ст.375 ЦПК України  є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції  а додаткове рішення суду - без змін.
Керуючись  ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384, 390  ЦПК  України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м.Києва»  залишити без задоволення. 
Рішення Солом`янського  районного суду м.Києва від 23 лютого 2021 року та додаткове рішення Солом`янського  районного суду м.Києва від 11 березня 2021 року  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з  дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 4 липня 2022 року.

 
Суддя доповідач:                                                          О.І. Шкоріна

 
Судді:                                                                            Л.Д. Поливач

 
                                                                                      А.М. Стрижеус