Ухвала
 
14 червня 2022 року
м. Київ
 
справа № 161/869/21
провадження № 61-4186ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,  
 
вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , на постанову Волинського апеляційного суду від 30 березня                   2022 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку,
 
ВСТАНОВИВ:
 
06 травня 2022 року ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 30 березня 2022 року у вказаній справі.
 
Ухвалою Верховного Суду від 12 травня 2022 року поновлено строк на касаційне оскарження постанови Волинського апеляційного суду від 30 березня 2022 року; касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником - ОСОБА_2 , залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме: запропоновано заявниці надати уточнену редакцію касаційної скарги, у якій зазначити передбачені підстави касаційного оскарження судового рішення, а також надіслати суду копії уточненої редакції касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників.
 
06 червня 2022 року від заявниці на адресу Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, а саме, уточнена редакція касаційної скарги.
 
Таким чином недоліки касаційної скарги усунуто.
 
У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 1 частини другої статті 389                         ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судового рішення. Зокрема, заявниця у касаційній скарзі зазначає, що апеляційний суд в оскаржуваному судовому рішенні не врахував висновки щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 447/455/17, Верховного Суду від 21 лютого 2018 року у справі № 766/817/17, від 20 січня                   2021 року у справі № 404/789/18, від 20 січня 2021 року у справі № 214/3899/17,                    03 лютого 2021 року у справі № 501/2010/18, від 17 березня 2021 року у справі                    № 761/38544/17.
 
Крім того, в уточненій редакції касаційної скарги як на підставу для оскарження судового рішення заявниця посилається на пункт 4 частини другої статті 389                        ЦПК України (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу), а саме: апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2,                      3 частини другої статті 389 цього Кодексу (пункт 1 частини третьої статті 411                     ЦПК України); апеляційний суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 3 частина третя статті 411 ЦПК України), а саме, відзив на апеляційну скаргу.
 
Таке обґрунтування відповідає вимогам пунктів 1, 4 частини другої статті 389                    ЦПК України щодо підстав касаційного оскарження.
 
Разом з тим, в уточненій редакції касаційної скарги заявниця посилається на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах) як на підставу оскарження судового рішення. Заявниця зазначає про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування частин другої, третьої статті 382                 ЦПК України щодо обов`язкового узагальнення заперечень інших учасників справи, зазначення мотивів відхилення кожного аргументу викладеного учасниками справи у відзиві на апеляційну скаргу.
 
Враховуючи те, що частини перша, друга статті 382 ЦПК України передбачають структуру постанови апеляційного суду та порядок її оскарження, а частину третю ця стаття не містить, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у цій справі на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах). 
 
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог закону щодо форми та змісту.
 
За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи. 
 
Враховуючи те, що заявницею усунуто недоліки касаційної скарги, касаційна скарга містить посилання на підстави оскарження судового рішення, а саме, на пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, отже наявні підстави для відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів указаної вище справи.
 
Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку.
 
Витребувати з Луцького міськрайонного суду Волинської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 161/869/21.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	О. В. Ступак     І. Ю. Гулейков     С. О. Погрібний