КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
02 серпня 2022 року
 
м. Київ
 
справа №755/2714/22
 
провадження № 22-ц/824/7750/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),
суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф.
за участю секретаря судового засідання - Шевчук А.В.
 
учасники справи:
 
скаржник -  ОСОБА_1 
заінтересовані особи - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «СЕВЕКО»
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича
 
на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року у складі судді Галагана В.І.
 
у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, заінтересована особа товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «СЕВЕКО», -
 
В С Т А Н О В И В:
 
У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила:
зупинити реалізацію арештованого майна боржника ОСОБА_1 за лотом №509951, а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 в Системі електронних торгів арештованого майна (Сетам) до прийняття судового рішення за результатами розгляду цієї скарги;
визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. у зведеному виконавчому провадженні №63379420 щодо визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; 
визнати неправомірною (недійсною) прийняту приватним виконавцем              Сивокозовим О.М. як замовником та виконану суб`єктом оціночної діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 як виконавцем оцінку вартості майна боржника ОСОБА_1 відповідно до Висновку про вартість майна від 03 лютого 2022 року, а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 504 200 грн без урахування ПДВ; 
визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О.М. щодо передачі на примусову реалізацію шляхом проведення електронних торгів через офіційний веб-сайт ДП «Сетам» майна боржника ОСОБА_1 , а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 ; 
зобов`язати приватного виконавця Сивокозова О.М. невідкладно повідомити ДП «Сетам» про зняття з примусової реалізації майна за лотом № 509951, а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
У мотивування вимог скарги посилалася на те, що 21 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 63379134 з примусового виконання виконавчого листа № 755/14404/18 Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія Севеко» три відсотки річних в розмірі 142 349 грн, інфляційні втрати 636 503,87 грн, судовий збір                   11 683,03 грн. 
21 жовтня 2020 року постановою приватного виконавця об`єднано виконавчі провадження №57398327 та №63379134 у зведене виконавче провадження №63379420. 
На підставі ухвали Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 18 січня 2022 року у справі №214/9128/14-ц постановою приватного виконавця від 01 лютого 2022 року зупинено виконавчі дії у виконавчому провадженні №57398327 щодо примусового виконання виконавчого листа Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року № 214/9128/14-ц.
Однак 01 лютого 2022 року приватним виконавцем прийнято постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_2 у зведеному виконавчому провадженні №63379420 щодо оцінки та надання письмового висновку про оцінку майна, а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 . 
Згідно Висновку про вартість майна від 03 лютого 2022 року ринкова вартість квартири визначена у розмірі 504 200 грн без урахування ПДВ. 
Уважає висновок про оцінку майна неправомірним з огляду на заниження вартості квартири та порушення процедури проведення оцінки, тому внесення приватним виконавцем 14 лютого 2022 року в Систему електронних торгів інформації про реалізацію квартири за лотом №509951 зі стартовою ціною 504 200 грн заявник вважає неправомірним.
Зазначає, що право власності її як боржника на вказану квартиру станом на дату внесення до Системи електронних торгів ДП «Сетам» не зареєстровано, що підтверджено інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а зареєстрованим власником є ОСОБА_3 , тому уважає, що приватний виконавець не мав права без звернення до суду із заявою про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, передавати вказану квартиру на реалізацію ДП «Сетам». 
 Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на даний час вказана квартира обтяжена забороною на її відчуження та іпотекою згідно іпотечного договору 5712Z47 від 30 липня 2012 року, іпотекодержатель ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», майновий поручитель ОСОБА_3 за основним зобов`язанням боржника ТОВ «Торговий дім Севеко». Однак, у порушення п. 3 ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець не отримав письмової згоди заставодержателя на звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем.
За вказаних обставин, просила скаргу задовольнити.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія Севеко», на дії приватного виконавця - задоволено частково.
Постановлено:
Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича у зведеному виконавчому провадженні № 63379420 щодо визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича щодо передачі на примусову реалізацію шляхом проведення електронних торгів через офіційний веб-сайт ДП «Сетам» однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язано приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича повідомити ДП «Сетам» про зняття з примусової реалізації майна за лотом № 509951, а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
В іншій частині скарги відмовлено.
Не погоджуючись з указаною ухвалою, 20 травня 2022 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов Олександр Миколайович звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.
Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що суд не дав належної оцінки тим обставинам, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у справі №755/21213/21 частково задоволено скаргу ОСОБА_1 та визнано неправомірною бездіяльність приватного виконавця Сивокозова О.М., яка полягає, у тому числі, у невжитті заходів щодо звернення стягнення на квартиру боржника за адресою: АДРЕСА_1 , запропоновану ОСОБА_1 для першочергового звернення стягнення. 
Саме на виконання вимог ухвали приватним виконавцем 21 січня 2022 року здійснено опис та арешт нерухомого майна, а саме однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв.м.
Зауважує, що під час судового розгляду справи №755/21213/21 Дніпровським районним судом м. Києва належним чином досліджувались обставини, за яких                 ОСОБА_1 набула у власність нерухоме майно, та встановлено, що приватний виконавець безпідставно не вжив заходів для звернення стягнення на належну боржниці квартиру, яка була запропонована самою боржницею для звернення на неї стягнення.
Зазначає, що факт відсутності кредитних зобов`язань за іпотечним договором ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» доказуванню не підлягає, так як встановлений судовим рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/10398/14-ц від 14 липня 2020 року. А тому уважає, що у приватного виконавця не виникає необхідності повідомлення третьої особи за договором ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» про звернення стягнення на заставне майно, і наявність в ДРРП електронних обтяжень є технічним не доопрацюванням банку для їх припинення в державному реєстрі. 
Вказує, що визначення вартості описаного та арештованого майна боржника не є компетенцією приватного виконавця, звіт про оцінку майна не створює жодних правових наслідків для учасників правовідносин, а лише відображає та підтверджує зроблені суб`єктом господарювання висновки і його дії щодо реалізації своєї практичної діяльності.
А тому вся відповідальність щодо надання недостовірної чи необ`єктивної оцінки майна, на думку апелянта, покладається на оцінювача.
Уважає, що порядок і процедура передачі майна на реалізацію приватним виконавцем порушена не була, а тому визнавати дії приватного виконавця в цій частині відсутні.
Також вказує, що передбачені ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для винесення постанови про зняття арешту з майна боржника - відсутні. 
Окрім того, зазначає, що суд не наділений повноваженнями зобов`язувати виконавця зняти майно з реалізації, а лише відповідно до ст. 451 ЦПК України зобов`язує приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). 
26 червня 2022 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 - адвоката  Уланівського С.Є., в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення,  а  оскаржувану ухвалу - без змін.
Уважає, що судом першої інстанції вірно застосовані норми матеріального права, не порушені норми процесуального права, встановлені фактичні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а отже  ухвала суду є обґрунтованою і законною.
Представник ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.
Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Задовольняючи частково скаргу, суд виходив з того, що спірна квартира обтяжена забороною на її відчуження та іпотекою згідно іпотечного договору №5712Z47 від 30 липня 2012 року, а тому приватним виконавцем вчинено дії з передачі на реалізацію нерухомого майна, яке не зареєстровано за боржником в установленому законом порядку, та яке перебуває під іпотекою/забороною його відчуження, не отримавши письмової згоди заставодержателя. 
Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав щодо визнання неправомірною прийняту приватним виконавцем та виконану суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 оцінку вартості нерухомого майна, оскільки в матеріалах справи відсутній звіт про вартість майна, що позбавляє суд можливості надати оцінку дотримання оцінювачем вимог закону під час проведення оцінки майна.
Частиною першою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Згідно зі статтею 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, вказаним вимогам у повній мірі рішення суду не відповідає з огляду на наступне. 
Судом встановлено, що 09 жовтня 2018 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №57398327 з примусового виконання виконавчого листа №214/9128/14-ц Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 листопада 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Торговий Дім Севеко» (замінено на правонаступника ТОВ «Компанія Севеко») грошових коштів в загальній сумі 2 379 000 грн, а також понесених судових витрат зі сплати судового збору в сумі 3 654 грн (а.с. 17, 18-19, 20).
21 жовтня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозовим О.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №63379134 з примусового виконання виконавчого листа №755/14404/18 Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року, за яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Компанія Севеко» три відсотки річних в розмірі 142 349 грн, інфляційні втрати 636 503,87 грн, судовий збір 11 683,03 грн (а.с. 15, 16).
Відповідно до положень статті 30 Закону України «Про виконавче провадження», якщо в органі ДВС відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження. Виконання зведеного виконавчого провадження розпочинається постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.
21 жовтня 2020 року постановою приватного виконавця Сивокозова О.М. об`єднано виконавчі провадження №57398327 та №63379134 у зведене виконавче провадження №63379420 (а.с. 21).
За наявності обставин, передбачених статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить постанову про зупинення виконавчого провадження, крім випадків, визначених Законом. За наявності підстав для зупинення виконавчого провадження в частині виконання одного виконавчого документа, який приєднано до зведеного виконавчого провадження, зведене виконавче провадження зупиняється лише в частині виконання цього виконавчого документа.
На підставі ухвали Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 січня 2022 року у справі №214/9128/14-ц та заяви боржника ОСОБА_1 01 лютого 2022 року постановою приватного виконавця Сивокозова О.М. зупинено вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа № 214/9128/14-ц від 07 листопада 2016 року (а.с. 22-24, 25, 28).
Відповідно до ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року у справі №755/21213/21 21 січня 2022 року в межах ВП №63379420 приватним виконавцем Сивокозовим О.М. прийнято постанову про опис та арешт майна боржника ОСОБА_1 , а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 29-30).
01 лютого 2022 року постановою приватного виконавця Сивокозова О.М. в межах ВП №63379420 призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання ОСОБА_2 для надання письмового висновку, звіту про оцінку майна (акту оцінки майна) з питань визначення вартості описаного та арештованого майна, а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 з метою подальшої його реалізації (а.с. 31).
За даними Висновку про вартість майна від 03 лютого 2022 року вартість однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 становить 504 200 грн без урахування ПДВ (а.с. 32, 33).
Згідно змісту ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року у справі №755/21213/21, рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 14 липня 2020 року у справі №756/10398/14 право приватної власності на квартиру загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 визнано за боржником ОСОБА_1 (а.с. 67).
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону).
Відповідно до положень ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник. У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.
 Як убачається з матеріалів справи та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 січня 2022 року однокімнатна квартира, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована на праві власності за ОСОБА_3 ; вказана квартира обтяжена забороною на її відчуження та іпотекою згідно іпотечного договору 5712Z47 від 30 липня 2012 року, іпотекодержатель ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», майновий поручитель ОСОБА_3 за основним зобов`язанням боржника ТОВ «Торговий дім Севеко» (а.с. 36-37).
Тому вірним є висновок суду, що відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» приватний виконавець мав звернутися до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на майно, право власності на яке не зареєстровано боржником у встановленому порядку.
 Відповідно до ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено у разі, якщо: право застави виникло після ухвалення судом рішення про стягнення з боржника коштів; вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю; наявна письмова згода заставодержателя.
 Проте, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 04 січня 2022 року вказана квартира обтяжена забороною на її відчуження та іпотекою згідно іпотечного договору 5712Z47 від 30 липня 2012 року, іпотекодержателем за яким є ПАТ «Державний експортно-імпортний банк», а майновим поручителем ОСОБА_3 за основним зобов`язанням ТОВ «Торговий дім Севеко». 
Отже, приватним виконавцем вчинено дії з передачі на реалізацію нерухомого майна, яке не зареєстровано за боржником в установленому законом порядку, та яке перебуває під іпотекою/забороною його відчуження, не отримавши письмової згоди заставодержателя.
В апеляційній скарзі приватний виконавець вказує, що саме на виконання вимог ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 20 січня 2022 року у справі №755/21213/21, приватним виконавцем 21 січня 2022 року здійснено опис та арешт нерухомого майна, зокрема, однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 42,5 кв.м.
Колегія не погоджується з такими доводами, оскільки резолютивна частина ухвали не містить зобов`язального змісту, а лише констатує неправомірність бездіяльності приватного виконавця, яка полягає у невжитті вичерпних заходів щодо звернення стягнення на квартиру боржника.                                                                                                                                                                                    
Доводи скарги, що факт відсутності кредитних зобов`язань за іпотечним договором ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» доказуванню не підлягає, так як встановлений судовим рішенням Оболонського районного суду м. Києва у справі №756/10398/14-ц від14 липня 2020 року, також не містять обґрунтування, оскільки приватним виконавцем вчинено дії з передачі на реалізацію нерухомого майна, яке не зареєстровано за боржником у встановленому законом порядку та яке перебуває під іпотекою/ забороною його відчуження, не отримавши письмової згоди заставодержателя.
Тому в цій частині рішення суду є таким, що відповідає обставинам справи. 
В частині вимог заявника щодо визнання неправомірною виконану суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 оцінку вартості нерухомого майна слід зазначити наступне.
Статтею 57 ЦПК України  передбачено, що визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.
Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.
У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.
Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.
У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 червня 2019 року у справі №308/12150/16-ц (провадження № 14-187цс19) викладено висновок про те, що право на звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця пов`язане з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України. Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України, у таких випадках виключається адміністративна юрисдикція. Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам державний виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців. 
Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від                 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 (провадження № 11-1200апп18).
У частині п`ятій статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.
Аналіз статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що учасники виконавчого провадження, яким є, зокрема і заявник, мають право на оскарження оцінки майна, а не процесуальної дії державного виконавця, оскільки відповідно до цієї статті державний виконавець лише залучає оцінювача, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».
Згідно зі статтею 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.
Частиною третьою статті 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.
Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.
Колегія виходить з того, що оскільки у своїй діяльності суб`єкт оціночної діяльності є самостійним та виконавець жодним чином не може впливати на порядок проведення оцінки майна, оцінювач має бути самостійним учасником даної справи, про що не заявлено клопотання, тому вимоги скарги у частині оскарження зазначених дій приватного виконавця є безпідставними, що відповідає висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від                   07 квітня 2021 року у справі №753/3055/18.
Наразі, такого висновку дійшов місцевий суд, мотивуючи своє рішення, проте, резолютивна його частина містить визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича у зведеному виконавчому провадженні № 63379420 щодо визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Тому, в цій частині ухвала підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову у задоволенні скарги у відповідній частині.
Щодо зобов`язання приватного виконавця Сивокозова О.М. невідкладно повідомити ДП «Сетам» про зняття з примусової реалізації майна, суд виходить з наступного. 
Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
Зобов`язанняприватного виконавця вчинити відповідні виконавчі дії вказує прямо на втручання суду в діяльність виконавця. Зобов`язання виконавця вчинити дії закріплені як правило, а не обов`язок, і є втручанням в дискреційні повноваження виконавця.
Таким чином, підсумовуючи наведене вище, колегія зазначає, що при вирішенні питання щодо зобов`язання приватного виконавця Сивокозова О.М. невідкладно повідомити ДП «Сетам» про зняття з примусової реалізації майна, слід виходити з того, що суд не вправі підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження приватного виконавця щодо вирішення питання, яке законодавством віднесено до їх компетенції.
Отже, в частині зобов`язання приватного виконавця Сивокозова О.М. невідкладно повідомити ДП «Сетам» про зняття з примусової реалізації майна ухвала підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цієї частини скарги.
Стаття 76 ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Отже, доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими.
Відповідно до статті 374 ЦК України суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Наведені порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, є підставою для часткового скасування оскаржуваного судового рішення згідно з частиною першою статті 376 ЦПК України та ухвалення нового рішення .
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргуприватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича - задовольнити частково.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року в частині визнання неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича у зведеному виконавчому провадженні №63379420 щодо визначення вартості майна боржника ОСОБА_1 , а саме однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язання приватного виконавця Сивокозова Олександра Миколайовича повідомити ДП «Сетам» про зняття з примусової реалізації майна за лотом № 509951, а саме: однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 - скасувати та у задоволенні скарги в цій частині відмовити.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 05 травня 2022 року в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича щодо передачі на примусову реалізацію шляхом проведення електронних торгів через офіційний веб-сайт ДП «Сетам» однокімнатної квартири, загальною площею 42,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 - залишити без змін.
 Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
 
Повне судове рішення складено «02» серпня 2022 року.

 
Головуючий                                                                                  В.А. Кравець

Судді                                                                                              О.В. Желепа

                                                                                                        О.Ф. Мазурик