ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2022 року 
м. Київ

Справа №  926/2987-б/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
головуючого - Пєскова В.Г.,
суддів: Васьковського О.В., Погребняка В.Я.,
за участю секретаря судового засідання Багнюка І.І., 

учасники справи:
боржник - ОСОБА_1 , 
представник в судове засідання не з`явився, 
кредитор - Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі філії Чернівецького обласного управління АТ "Ощадбанк",
представник - Євдокімов А.М.,
керуючий реструктуризацією - арбітражний керуючий Чорненький Сергій Вікторович,
представник в судове засідання не з`явився, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Чернівецького обласного управління АТ "Ощадбанк"
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 
у складі колегії суддів: Желіка М.Б. (головуючий), Галушко Н.А., Орищин Г.В.
у справі за заявою ОСОБА_1 
про неплатоспроможність фізичної особи,

На розгляд Суду постало питання визнання грошових вимог кредитора в частині пені, які виникли із кредитного зобов`язання в іноземній валюті та забезпечені єдиним житлом боржника фізичної особи із застосуванням пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства. 

ВСТАНОВИВ
Обставини справи 
1.          04.06.2008 між Відкритим акціонерним товариством Акціонерним банком "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Державний ощадний банк України) та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №2126, за умовами якого позичальник отримала кредит в сумі 32 000 Євро на строк до 03.06.218 та зобов`язалася його сплатити банку в строк до 03.06.2018 щомісячно рівними частинами, починаючи з 28.07.2010, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 16 % річних.
2.          В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором 04.06.2008 між ВАТ АБ "Державний ощадний банк України" та ОСОБА_1 був укладений договір іпотеки, згідно з яким в іпотеку банку було передано чотирьохкімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , житлова площа якої 56,80 кв.м., а загальна 87,10 кв.м.
3.          03.12.2013 рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області у справі № 723/1964/13-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Державний ощадний банк України" 49 660 Євро, 57 євроцентів (заборгованість за кредитом 32 000 Євро, 13 308,32 Євро прострочених відсотків, 232 Євро простроченої комісії та 4 120,25 Євро пені), що еквівалентно станом на 03.07.2013 - 516 692,80 грн. Також цим рішенням у рахунок погашення заборгованості у сумі 49 660 Євро, 57 євроцентів, що еквівалентно станом на 03.07.2013 - 516 692,80 грн звернуто стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 і належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаної квартири на прилюдних торгах, визначивши початкову ціну на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. До того ж згаданим рішенням стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та боржника 3 555,70 грн судового збору.
4.          05.01.2021 ухвалою Господарського суду Чернівецької області (залишеною без змін постановою Західного апеляційного господарського суду 01.04.2021 та постановою Верховного Суду від 17.06.2021) відкрито провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 (картка платника податків № НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , (зміна прізвища боржника підтверджується свідоцтвом про шлюб), введено процедуру реструктуризації боргів боржника, оприлюднено повідомлення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 , призначено керуючим реструктуризацією арбітражного керуючого Чорненького Сергія Вікторовича.

Подання заяви з кредиторськими вимогами 
5.          До суду першої інстанції звернулось АТ "Державний ощадний банк України" із грошовими вимогами до боржника у сумі 1 733 588,19 грн, з яких 1 586 897,99 грн - вимоги, які забезпечені нерухомим майном за іпотечним договором від 04.06.2008 та підтверджені рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц, 138 594,50 грн - пені на підставі рішення від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц, які слід віднести до вимог шостої черги, 4 540 грн - за подачу заяви кредитором - незабезпечені вимоги, що підлягають віднесенню до першої черги, 3 555,70 грн - судовий збір на підставі рішення від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц - незабезпечені вимоги, що підлягають віднесенню до четвертої черги.
6.          Також заявник просив внести до реєстру вимог кредиторів відомості щодо предмету іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , і належить на праві власності боржнику.
7.          Вимоги обґрунтовано наявністю заборгованості у ОСОБА_1 перед банком, яка виникла у божника як майнового поручителя за кредитним зобов`язаннями ОСОБА_2 та підтверджується рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц.
8.          До заяви про визнання кредиторських вимог додано копію іпотечного договору (з майновим поручителем) від 04.06.2008, копію договору відновлювальної кредитної лінії №2126 від 04.06.2008 та копію рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц.
9.          Керуючий реструктуризацією арбітражний керуючий Чорненький С.В. у повідомленні про результати розгляду кредиторських вимог зазначив, що заявлені банком вимоги підлягають визнанню в повному обсязі, з них: 1   586   897,99 грн - вимоги, які забезпечені нерухомим майном за іпотечним договором від 04.06.2008, 138 594,50 грн - пеня (ІІІ черга), 3 555,70 грн - судовий збір за рішення №723/1964/13-ц від 03.12.2013, 4540 грн - судовий збір, що підлягає відшкодуванню до задоволення вимог кредиторів.
10.          13.09.2021 кредитор звернувся до господарського суду із заявою про уточнення грошових вимог до боржника в частині уточнення загальної та житлової площі квартири - предмета іпотеки у зв`язку із збільшенням площі внаслідок проведення капітального ремонту.
11.          Судом апеляційної інстанції також встановлено, що з матеріалів справи вбачається, що заявлені банком кредиторські вимоги в розмірі 1   586 897,99 грн. заборгованості за кредитом, прострочених відсотків, та простроченої комісії, є вимогами, що забезпечені заставою майна боржника - житлової квартири, яка є єдиним місцем проживання боржника та його сім`ї.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
12.          13.09.2021 ухвалою Господарського суду Чернівецької області, зокрема, визнано грошові вимоги АТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 у сумі 1 531 976,36 грн заборгованості за кредитом та прострочених відсотків, простроченої комісії, 138 594,50 грн пені, 2 355,70 грн судового збору рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі № 723/1964/13-ц та 4 540 грн судового збору за подання заяви із кредиторськими вимогами. У визнанні вимог АТ "Державний ощадний банк України" на суму 54 921,63 грн відмовлено.
13.          Ухвалено внести до реєстру відомості щодо предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1 і належить на праві власності боржнику.
14.          Місцевий господарський суд обґрунтував своє рішення тим, що вимоги АТ "Державний ощадний банк України" до боржника підтвердженні рішенням суду і становлять: 1 531 976,36 грн заборгованості за кредитом та прострочених відсотків, простроченої комісії, 138 594,50 грн пені та 2 355,70 грн судового збору.
15.          Відмовляючи у визнанні вимог на суму 54 921,63 грн суд зазначив, що кредитором допущено помилку при їх обрахуванні (курс НБУ 33,6347 грн за Євро).

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
16.          17.11.2021 постановою Західного апеляційного господарського суду вимоги апеляційної скарги АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Чернівецького обласного відділення АТ "Ощадбанк"  задоволено частково. Ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2021 у справі №926/2987-б/20 - скасовано в частині пунктів першого та другого резолютивної частини.
17.          Прийнято в цій частині нове рішення, яким визнано грошові вимоги АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії - Чернівецького обласного управління АТ "Ощадбанк" до боржника фізичної особи ОСОБА_1 на загальну суму 1 594 996,69 грн., з яких:
-           4 540 грн - витрати на оплату судового збору, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів,
-           1 586 897,99 грн заборгованості за кредитом та прострочених відсотків, простроченої комісії - вимоги забезпечені заставою майна боржника,
-           3 555,70 грн - судового збору відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі № 723/1964/13-ц - вимоги другої черги реєстру вимог кредиторів.
18.          У визнанні вимог АТ "Державний ощадний банк України" на суму 138   594,50 грн пені  відмовлено. В решті оскаржену ухвалу - залишено без змін.
19.          Суд апеляційної інстанції зазначив, що у розрахунку, що міститься у заяві кредитора про визнання грошових вимог до боржника, наведено вірний спосіб визначення розміру заборгованості - у національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. Водночас, у вказаному розрахунку кредитор визначив заборгованість за курсом євро - 34,846 грн (станом на 06.01.2021). Відтак, апеляційний суд вважає, грошові вимоги до боржника підлягають визнанню в заявленому кредитором розмірі, а саме 1   586   897,99 грн, з яких 1 115 072 грн - заборгованість по основному боргу, 463   741,72 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 8 084,27 грн - заборгованість за простроченою комісією.
20.          Із посиланням на п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства та правову позицію, викладену в постановах Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №910/16926/19 та від 15.06.2021 у справі №906/311/20, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у визнанні заявлених банком грошових вимог в розмірі 138   594,50 грн, що складаються із заборгованості по пені. 
21.          Окрім того, колегія суддів погодилась з доводами скаржника про те, що рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц було солідарно стягнуто з боржника судовий збір в розмірі 3 555,70 грн, однак, в оскарженій ухвалі суд першої інстанції невмотивовано визнав заявлені вимоги кредитора в цій частині в розмірі 2   355,70 грн.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
А. Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
22.          15.12.2021 року до Верховного Суду із касаційною скаргою звернулося АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Чернівецького обласного управління АТ "Ощадбанк", в якій просить суд постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі №926/2987-6/20 в частині відмови у визнанні вимог АТ "Державний ощадний банк України" за пенею на суму 138   594,50 грн скасувати та в цій частині ухвалу Господарського суду Чернівецької області від 13.09.2021 залишити без змін, виклавши п. 2 резолютивної частини постанови Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі №926/2987-6/20 у новій редакції, а саме:
"Визнати грошові вимоги АТ "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 на загальну суму 1 733 591,19 грн, з яких: 4 540 грн - витрати на оплату судового збору, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 1 586 897,99 грн - заборгованості за кредитом та прострочених відсотків, простроченої комісії - вимоги забезпечені заставою майна боржника, 3   555,70 грн - судового збору відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13- ц, 138 594,50 грн - пеня відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц".
23.          Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, скаржник посилається на пункт 1 частин другої статті 287 ГПК України, а саме: апеляційний суд неправильно застосував норми матеріального права (ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 525 ЦК України, ст.ст. 7, 12, 33 Закону України "Про іпотеку") та порушив норми процесуального права (ст.ст. 45, 47, п. 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, ст.ст. 2, 11, 18 ГПК України), не врахувавши висновки Верховного Суду у постановах від 14.04.2021 у справі №910/16926/19, від 11.05.2021 у справі №927/844/20, від 14.03.2018 у справі №5002-11/5926-2010.
24.          Скаржник вважає, що відмовляючи у пені, Західний апеляційний господарський суд не взяв до уваги те, що вказана сума пені присуджена судом та рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц, яке набрало законної сили, є обов`язковим до виконання.
25.          У своїй постанові від 17.11.2021 суд апеляційної інстанції також посилається на постанову Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №910/16926/19, однак у цій справі Верховний Суд відмовив у задоволенні грошових вимог у стягненні відсотків та пені за кредитним договором в іноземній валюті, які нараховані стягувачем після винесення рішення суду, яке набрало законної сили, та визнав суму пені, стягнуту за рішенням цивільного суду. На думку скаржника, суд апеляційної інстанції неправильно врахував дану правову позицію Верховного Суду.
26.          Також скаржник посилається на те, що при винесенні постанови Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 не враховано і правову позицію Верховного Суду від 11.05.2021 у справі №927/844/20, в якій наведена правова позиція Верховного Суду, яка передбачає визнання грошових вимог у вигляді пені, яка встановлена рішенням суду, що набрало законної сили, а відмовляє у стягненні пені, яка була нарахована за кредитом в іноземній валюті в період після винесення рішення суду, яке набрало законної сили.

Б. Доводи, викладені у відзиві на касаційну скаргу
27.          Відзиву на касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходило. 

В. Касаційне провадження
28.          14.02.2022 ухвалою Верховного Суду розгляд касаційної скарги АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Чернівецького обласного управління АТ "Ощадбанк" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 926/2987-б/20 призначено на 10.03.2022.    
29.          10.03.2022 розгляд справи № 926/2987-б/20 не відбувся у зв`язку з введенням Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 воєнного стану в Україні.
30.          05.04.2022 ухвалою Верховного Суду розгляд касаційної скарги АТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Чернівецького обласного управління АТ "Ощадбанк" призначено на 02.06.2022. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ           
А. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
31.          Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що відповідно до статті 300 Господарського процесуального кодексу України здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені   пунктами 1,   3,   4,   8   частини першої статті 310,   частиною другою   статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
32.          На розгляд Суду постало питання визнання грошових вимог кредитора в частині пені, які виникли із кредитного зобов`язання в іноземній валюті та забезпечені єдиним житлом боржника фізичної особи та підтверджені рішенням суду. 
33.          Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
34.          Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника - фізичної особи, фізичної особи - підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
35.          Відповідно до статті 122 Кодексу України з процедур банкрутства подання кредиторами грошових вимог до боржника та їх розгляд керуючим реструктуризацією здійснюються в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб.
36.          Абзацом 11 частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства визначено поняття "кредитор" у справі процедурі банкрутства.
37.          Згідно з положеннями статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
38.           Частиною шостою статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, подані в межах строку, визначеного частиною першою цієї статті, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За результатами розгляду зазначених заяв господарський суд постановляє ухвалу про визнання чи відхилення (повністю або частково) вимог таких кредиторів. Ухвала господарського суду є підставою для внесення відомостей про таких кредиторів до реєстру вимог кредиторів.
39.          У цій справі судами попередніх інстанцій встановлено, що боржник ОСОБА_1 є майновим поручителем за зобов`язаннями ОСОБА_2 , які виникли з кредиту в іноземній валюті до дня введення в дію Кодексу України з процедур банкрутства. В іпотеку банку було передано належну боржнику чотирьохкімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , житлова площа якої 56,80 кв.м., а загальна 87,10 кв.м. При цьому, предмет іпотеки є єдиним місцем проживання боржника та його сім`ї (чоловіка та двох неповнолітніх дітей). Судами також встановлено, що заявлені банком кредиторські вимоги до боржника - ОСОБА_1 в загальній сумі 49 660,57 Євро та 3 555,70 грн підтверджені рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц. Стягнута рішенням суду заборгованість також включає суму пені - 4   120,25 Євро пені.
40.          Як вбачається зі змісту касаційної скарги, АТ "Державний ощадний банк України" не погоджується із постановою суду апеляційної інстанції щодо відмови у визнанні грошових вимог  в частині пені. 
41.          Колегія суддів Верховного Суду відзначає, що пунктом 5 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства встановлено, що протягом п`яти років з дня введення в дію цього Кодексу заборгованість фізичної особи, що виникла до дня введення в дію цього Кодексу, за кредитом в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, реструктуризується за процедурою неплатоспроможності фізичної особи згідно з планом реструктуризації або з мировою угодою з урахуванням особливостей, встановлених цим пунктом.
42.          Склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи. До розміру вимог такого забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.
43.          Отже, законодавець визначив тимчасові особливості процедури неплатоспроможності фізичної особи, згідно з якими до розміру вимог забезпеченого кредитора не включаються штрафні санкції та пеня.
44.          При цьому, такі вимоги кредитора мають ґрунтуватись на кредитному договорі в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника.
45.          Такі висновки наведені в постановах Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №   910/16926/19, від 11.05.2021 у справі  № 927/844/20.
46.          При цьому, посилаючись на висновки Верховного Суду у постанові від 14.04.2021 у справі №   910/16926/19, Західний апеляційний господарський суд у цій справі не врахував, що Верховний Суд у справі №   910/16926/19 погодився із висновками судів попередніх інстанцій про визнання грошових вимог, що складаються з пені та підлягають визнанню на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.09.2010 у справі № 2-2975-1/09, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання відповідно до ст. 129-1 Конституції України.
47.          Аналогічних висновків у справі про неплатоспроможність фізичної особи про визнання грошових вимог, що складаються з пені та підлягають визнанню на підставі рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.06.2017, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання відповідно до статті 129-1 Конституції України дійшов Верховний Суд у справі від 11.05.2021 у справі  № 927/844/20.
48.          Колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що доводи касаційної скарги про неправильне врахування судом апеляційної інстанції висновку, наведеного в постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №910/16926/19 та не врахування правової позиції Верховного Суду у постанові від 11.05.2021 у справі №927/844/20 знайшли своє підтвердження. 
49.          Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що апеляційний господарський суд, повно та всебічно встановивши обставини справи цієї справи, невірно застосував положення пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства та безпідставно відмовив у визнанні вимоги кредитора в розмірі 4 120,25 Євро пені, яка підтверджена рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання. 
50.          У зв`язку з наведеним, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про часткове скасування постанови суду апеляційної інстанції в частині відмови у визнанні грошових вимог кредитора в частині пені та прийняття в цій частині нового рішення про визнання таких вимог до боржника.  
51.          Суд також зауважує, що визначаючи розмір заборгованості боржника, суд зобов`язаний належним чином дослідити подані стороною докази (у цьому випадку - зроблений кредитором розрахунок заборгованості), перевірити їх, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а в разі незгоди з ними повністю або частково - зазначити правові аргументи на їх спростування та навести в рішенні свій розрахунок, що є процесуальним обов`язком суду (аналогічний висновок навів Верховний Суд у складі судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у постанові від 04.02.2021 у справі №904/1360/19).
52.          Апеляційний господарський суд, частково визнаючи вимоги кредитора у цій справі в частині заборгованості по основному боргу, за простроченими відсотками та заборгованості за простроченою комісією вірно здійснив перевірку розрахунку заявлених сум з урахуванням положень абзацу пункту 5 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства, відповідно до якого склад і розмір грошових вимог забезпеченого кредитора за зобов`язаннями, які виникли з кредиту в іноземній валюті, який забезпечений іпотекою квартири або житлового будинку, що є єдиним місцем проживання сім`ї боржника, визначаються в національній валюті за курсом, встановленим Національним банком України на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи.   
53.          При цьому, судом апеляційної інстанції також встановлено, що заборгованість за рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц також включає 4 120,25 Євро - пені, а станом на дату відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_1 - 05.01.2021, курс євро встановлений Національним банком України, становив 34,9389 гривень.
54.          За таких обставин, обґрунтований розмір пені становить 143 957 грн. 
55.          Водночас, АТ "Державний ощадний банк України" в заяві з кредиторським вимогами (а також в касаційній скарзі) просило суд визнати його грошові вимоги в частині пені в сумі 138 594,50 грн. 
56.          Відповідно до статті 14 ГПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
57.          За таких обставин, керуючись принципом диспозитивності в господарському судочинстві, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про задоволення заяви з кредиторським вимогами АТ "Державний ощадний банк України" в частині пені в заявленому кредитором розмірі - 138 594,50 грн.

Б. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
58.          Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
59.          В силу частини першої, третьої статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених   статтею 300   цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
60.          Зважаючи на повне та всебічне дослідження судом апеляційної інстанції обставин та доказів у справі, однак неправильне застосування норм матеріального права в частині вимог кредитора про визнання сум пені, що стягнуті за рішенням суду, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Чернівецького обласного управління АТ "Ощадбанк" та скасування постанови Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 в частині відмови у визнанні вимог АТ "Державний ощадний банк України" на суму 138 594,50 грн пені та прийняття в цій частині нового рішення про задоволення заяви АТ "Державний ощадний банк України". 

Керуючись статтями 300, 301, пунктом 3 частини першої статті 308,  статтею 311,    315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

ПОСТАНОВИВ :

1.          Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі філії Чернівецького обласного управління АТ "Ощадбанк" задовольнити. 
2.          Постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 926/2987-б/20 в частині відмови у визнанні вимог Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на суму 138   594,50 грн пені скасувати. 
3.          Викласти пункт 2 резолютивної частини постанови Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі №926/2987-6/20 у наступній редакції:
"Визнати грошові вимоги Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" до ОСОБА_1 на загальну суму 1 733 591,19 грн, з яких: 
- 4 540 грн - витрати на оплату судового збору, які відшкодовуються до задоволення вимог кредиторів, 
- 1 586 897,99 грн - заборгованості за кредитом та прострочених відсотків, простроченої комісії - вимоги забезпечені заставою майна боржника, 
- 3 555,70 грн - судового збору відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13- ц, 
- 138 594,50 грн - пені відповідно до рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 03.12.2013 у справі №723/1964/13-ц".
4.          В іншій частині постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.11.2021 у справі № 926/2987-б/20 залишити без змін. 
5.          Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                В. Пєсков

Судді                                                                                          О. Васьковський 
                                                                                          
                                                                                          В. Погребняк