ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2022 року	Львів	Справа № 380/1243/22 пров. № А/857/10204/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                    Ільчишин Н.В, Коваля Р.Й. 
розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на ухвалу судді Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року про повернення позовної заяви (суддя - Сподарик Н.І., час ухвалення - не вказаний, місце ухвалення - м.Львів, дата складання повного тексту - не зазначена), 
в адміністративній справі №380/1243/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1, 
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

                                                             встановив: 

У січні 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Військової частини НОМЕР_1, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати, нарахування не у повному обсязі індексації грошового забезпечення за період 01.08.2011 по 28.02.2018 включно, із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), а з 01.03.2018 по 13.09.2019 із застосуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця); 2) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.08.2011 по 28.02.2018 включно із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), а з 01.03.2018 по 13.09.2019 із застосуванням березня 2018 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п.2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44; 3) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації за весь час затримки виплати - за період з 01.09.2011 по день фактичної виплати індексації; 4) зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2016 по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби. 
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 21.01.2022 року позовну заяву залишено без руху, на підставі статей 160, 161, 169 КАС України та надано строк на усунення виявлених недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали. 
Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 07.06.2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - повернуто позивачу, на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, у зв`язку із неусуненням недоліків позовної заяви. 
З цією ухвалою суду першої інстанції від 07.06.2022 року не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що суд неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, які призвели до порушення прав позивача, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що 17.02.2022 року ним було скеровано ЛОАС наявні додаткові письмові докази на виконання ухвали суду від 21.01.2022 року про залишення позовної заяви без руху. На думку апелянта усі письмові докази, необхідні для вирішення спору, були наявні у матеріалах справи, а судом здійснено надмірний формалізм при вирішенні питання про відкриття провадження. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 07.06.2022 року. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного. 
Із змісту спірної ухвали суду першої інстанції від 07.06.2022 року та матеріалів справи видно, що повертаючи позивачу ОСОБА_1 позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на 07.06.2022 позивач вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 21.01.2022 не виконав, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунув, згідно з положеннями п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява та додані до неї матеріали підлягають поверненню. 
Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції. 
Так, положеннями статей 160 і 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються. 
Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, установлених ст.ст.160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Згідно із п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо останній не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
Таким чином, необхідною умовою для повернення позивачу поданої ним позовної заяви на підставі ч.4 ст.169 КАС України, є наявність одночасної сукупності наступних умов: 1) позовна заява залишена ухвалою суду без руху із визначенням її конкретних недоліків відповідно до вимог ст.160, 161 КАС України; 2) позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, визначений судом. 
Отже, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху має містити не лише виявлені недоліки, але й спосіб їх усунення. Невиконання належним чином вмотивованої ухвали у спосіб визначений судом тягне за собою наслідок у вигляді повернення такої скарги. 
Так, повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції вказав на те, що позивач не усунув недоліків зазначених в ухвалі про залишення позову без руху. 
Залишаючи без руху позовну заяву, суд першої інстанції ухвалою від 21.01.2022 встановив, що позовна заява не містить викладу обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: 1) в яких підрозділах, на яких посадах проходив військову службу позивач в період з вересня 2011 року по вересень 2019 року; 2) яким був розмір та складові грошового забезпечення (в т.ч. індексація грошового забезпечення) позивача вересня 2011 року по вересень 2019 року; 3) аргументів на підтвердження позиції позивача щодо "неналежного" нарахування суми індексації за кожен із періодів, які позивачу слід вказати. 
З огляду на вказане суд запропонував позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути виявлені недоліки позовної заяви шляхом скерування на поштову адресу Львівського окружного адміністративного суду заяви про усунення недоліків позовної заяви до якої надати: послужний список за період проходження військової служби, копії наказів про призначення на посади, переведення на інші посади, картки грошового забезпечення позивача за період проходження військової служби (з моменту вступу на військову службу). 
Копію ухвали суду від 21.01.2022 позивач отримав, про що свідчить відмітка про отримання на повідомленні про вручення поштового відправлення 19.05.2022, яке повернулось на адресу суду 24.05.2022 (а.с. 15). 
Отже, позивача було повідомлено належним чином про підстави залишення позовної заяви без руху та наслідки не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху. 
Матеріалами справи підтверджується, що станом на 07.06.2022 позивач вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 21.01.2022 не виконав, недоліки позовної заяви у встановлений строк не усунув. 
Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. 
Отже, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку щодо повернення позовної заяви на підставі п.1 ч.4.ст. 169 КАС України, оскільки позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. 
При цьому, слід зазначити, що згідно з ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом. 
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що позивач 17.02.2022 року скерував до ЛОАС додаткові письмові докази на виконання ухвали суду від 21.01.2022 року про залишення позовної заяви без руху, оскільки такі доводи апелянта не підтверджуються жодними доказами. 
Зауваження апелянта щодо допущеного судом надмірного формалізму колегією суддів відхиляться з огляду на те, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірної гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року). 
Водночас, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Натомість надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя. 
На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального закону та вирішив питання по суті правильно, тому оскаржена ухвала суду першої інстанції від 07.06.2022 року в порядку ст.316 КАС України підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга залишенню без задоволення. 
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

                                                           постановив: 

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 07 червня 2022 року про повернення позовної заяви в адміністративній справі №380/1243/22 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль