Ухвала
02 червня 2022 року
м. Київ
справа № 2-2830/10
провадження № 61-4403ск22
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,               Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 10 січня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 березня 2022 року в справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про ухвалення додаткового судового рішення за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум лігал коллекшн», Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради,
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І. М. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення у вищевказаній справі.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року заяву приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги у розмірі 2 500,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького І. М. судові витрати у вигляді професійної правничої допомоги у розмірі 2 500,00 грн.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 та 
ОСОБА_2 оскаржили його в апеляційному порядку.
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року визнано неподаною і повернуто її скаржнику.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 09 травня 2022 року звернулися засобами поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Франківського районного суду міста Львова від 10 січня 2022 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 березня 2022 року.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
У відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року слід відмовити з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.
Право касаційного оскарження передбачене статтею 389 ЦПК України.
Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Аналіз вказаної норми процесуального законодавства дає підстави дійти висновку, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.
Відповідно до змісту статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.
Згідно з частиною п`ятою статті 270 ЦПК України за результатами розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення судом може бути винесено додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення.
Зі змісту вказаної норми вбачається, що за результатами розгляду питання про ухвалення додаткового рішення суд може ухвалити додаткове рішення або постановити ухвалу про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення.
Отже, оскаржувана ухвала Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року за своєю суттю є додатковим рішенням суду.
Проте, заявники оскаржили у касаційному порядку рішення суду першої інстанції, яке не було предметом перегляду по суті судом апеляційної інстанції (оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявникам).
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи наведене, ухвала Франківського районного суду м. Львова від 10 січня 2022 року не підлягає касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити.
В частині оскарження заявниками ухвали Львівського апеляційного суду від 
16 березня 2022 року колегія суддів дійшла наступних висновків.
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції заявникам направлено 12 квітня 2022 року та отримано її лише 05 травня 2022 року, що підтверджується копією конверта апеляційного суду та відомостями з сайту АТ «Укрпошта» за штрих-код ідентифікатором № 7900828071110.
Згідно з статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судових рішень заявниками пропущено з поважних причин, такий строк підлягає поновленню.
Проте, у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.
Касаційна скарга містить посилання на те, що заявники звільнені від сплати судового збору на підставі пункту 5 частини другої статті 3 закону України «Про судовий збір», проте, оскільки предметом оскарження у даній справі є ухвала Львівського апеляційного суду від 28 березня 2022 року про повернення апеляційної скарги, а не судового рішення по суті спору, заявникам необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.
Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подачу фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01 січня 2022 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 481,00 грн.
Таким чином, заявникам необхідно було сплатити за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 496,20 грн кожній (2 481,00 грн х 0,2).
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду
у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Частиною другою статті 393 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 
392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявникам строк для усунення її недоліків.
Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Франківського районного суду міста Львова від 10 січня 2022 в справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про ухвалення додаткового судового рішення за скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на бездіяльність приватного виконавця, заінтересовані особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум лігал коллекшн», Орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.
Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк на касаційне оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 28 березня 2022 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 28 березня 2022 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникам.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	М. Є. Червинська	
   	С. Ю. Бурлаков В. М. Коротун