ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 820/4047/17
адміністративне провадження № К/9901/2279/17 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Берназюка Я.О., Шарапи В.М., розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційному порядку справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про скасування повідомлення, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» на постанову Харківського окружного адміністративного суду у складі судді Волошина Д.А. від 11.10.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів Сіренко О.І., Жигилія С.П. , Спаскіна О.А. від 04.12.2017,
УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1.          Публічне акціонерне товариство «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» (далі також ПАТ ХІ «Енергопроект», Товариство, позивач) звернулося з позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (далі також Управління ПФУ, відповідач) у якому, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просило скасувати повідомлення Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова Відкритому акціонерному товариство «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів за серпень-вересень 2017 року на загальну суму 33 808,89 гривень (далі також спірні, оскаржувані повідомлення).
2.          У суді першої інстанції позивачем наводились аргументи про те, що спірні повідомлення відповідача є незаконними, оскільки Товариство, на його думку, не має обов`язку зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, оскільки не відноситься до кола наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, для яких законом передбачено таке фінансування, та раніше відповідні повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів йому не направлялись. 
3.          Позивач також зазначав, що до позивача, як правонаступника Харківського державного науково - дослідного та проектно - конструкторського інституту «Енергопроект» не перейшов, зокрема, обов`язок зі сплати названої різниці, оскільки на момент ліквідації останнього , такого обов`язку у нього не існувало в силу положень Закону України «Про основи державної політики у сфері науки і науково - технічної діяльності». 
4.          Крім того, позивач вважав, що норми Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №372, в контексті направлення повідомлень, не можуть бути застосовані пенсійним органом до приведення їх у відповідність до тієї редакції Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», яка діє з 01.01.2017.
5.          Товариство звертало увагу й на те, що на час створення особи позивача Законом України від 13.12.1991 №1977-ХІІ «Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності» не передбачено відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону та сумою пенсії, призначеної за іншим законом. А отже, на думку позивача, до нього як до правонаступника Харківського державного науково-дослідного та проектно-конструкторського інституту «Енергопроект», що приватизується, не перейшов обов`язок зі сплати названої різниці між сумами пенсії.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
6.          Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017, у задоволенні позову відмовлено.
7.          Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивач як правонаступник Державного підприємства Харківський державний науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» має обов`язок відшкодовувати різницю між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, відповідно до приписів статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» №848-VIII та згідно з Порядком №372 в частині, що не суперечить йому, а твердження позивача, на безпідставність спірних повідомлень, у тому числі через той факт, що раніше жодні повідомлення пенсійним органом не направлялись, у спірних правовідносинах лише свідчить про невиконання відповідачем вимог законодавства стосовно обов`язку з направлення таких повідомлень.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
8.          Не погоджуючись з вищевказаними судовими рішеннями, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
9.          Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до наказу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 20.03.1996 №397-п було наказано створити на базі Харківського державного науково - дослідного та проектно - конструкторського інституту «Енергопроект» відкрите акціонерне товариство.
10.          Вказаний наказ було видано у відповідності до Указу Президента України «Про міри по забезпеченню прав громадян на використання приватизаційних майнових сертифікатів» від 26.11.1994 №699/94, Закону України «Про приватизацію майна державних підприємств» та плану приватизації, що підлягає погодженню з Кабінетом Міністрів України.
11.          Згідно відомостей Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 18.04.1996 було проведено державну реєстрацію юридичної особи Відкритого акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект».
12.          У зв`язку зі зміною найменування Відкрите акціонерне товариство «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» перейменовано на Публічне акціонерне товариство «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект», який є його правонаступником, що підтверджується статутом та Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
13.          Судом першої інстанції на підставі наявних у справі матеріалів, що позивачем - правонаступником Харківського державного науково - дослідного та проектно - конструкторського інституту «Енергопроект» до органів Пенсійного фонду України було надано довідки про підтвердження наукового стажу працівникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на підставі яких їм були призначені наукові пенсії та копія рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 2003 року, на підставі якого була призначена наукова пенсія ОСОБА_16 .
14.          Шевченківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова на адресу позивача надавались повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за серпень - вересень2017 року на загальну суму 33808,89 гривень.
15.          Не погоджуючись з вказаними повідомленнями, позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
16.          Скаржник вважає, що оскаржувані судові рішення не ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права. При цьому, на думку скаржника, порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права унеможливило встановлення фактичних обставин цієї справи, що мають значення для її правильного вирішення. При цьому, Товариство відзначає, що судами не були встановлені обставини цієї справи і не надана їм правова оцінка й це є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.
17.          У касаційній скарзі також зазначається, що судами попередніх інстанцій проігноровано те, що визначальною обставиною у спірному випадку є не сам статус установи, а джерело фінансування оплати праці наукових працівників, яким призначена наукова пенсія.
18.          Товариство підкреслює, що згідно з наявними у справі матеріалами особі, яка перебуває на пенсійному обліку, до наукового стажу зараховано період роботи, оплата праці якого здійснювалась саме за рахунок коштів бюджету. Ці обставини, як стверджується у касаційній скарзі, підтверджується матеріалами пенсійних справ та відповідають відомостям розрахунків наукового стажу, однак судами попередніх інстанцій під час вирішення цього спору не враховані.
19.          Містить касаційна скарга й посилання на порушення відповідачем встановленої законом процедури надіслання спірних повідомлень, оскільки Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних не бюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №372, передбачено направлення таких повідомлень щороку у чітко визначений термін, а не посеред року, як це було зроблено відповідачем.
20.          Вказує позивач і на те, що станом на момент ліквідації Харківського державного науково - дослідного та проектно - конструкторського інституту «Енергопроект» у зазначеного підприємства не було обов`язку щодо фінансування різниці сум пенсій.
21.          На думку ПАТ ХІ «Енергопроект» суд першої інстанції помилково послався на висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 05.06.12 у справах №21-66а12, №21-78а12, оскільки такі стосуються питання застосування статті 24 Закону України від 13.12.1991 №1977-XII «Про наукову та науково-технічну діяльність», який станом на момент виникнення спірних у цій справі правовідносин вже втратив чинність.
22.          Посилається Товариство й на те, що суди попередніх інстанцій взагалі не встановили обставини справи щодо того, чи належало воно до наукових установ, організацій та підприємств станом на час направлення спірних повідомлень, оскільки основним видом його економічної діяльності у 2017 році була Діяльність у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надання послуг технічного консультування у цих сферах (Код КВЕД 71.12).
23.          Неповне з`ясування обставин цієї справи, на переконання позивача, призвело до неправильного її вирішення та ухвалення незаконних судових рішень.
24.          У відзиві на касаційну скаргу відповідач вважає, що оскаржувані судові рішення є законними та обґрунтованими, а тому просить залишити їх без змін і відмовити у задоволенні вимог скаржника.
РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ
25.          У відповідності до частини дев`ятої статті 24 Закону України від 13.12.1991 №1977-XII «Про наукову та науково-технічну діяльність» (у редакції після внесення змін Законом України від 06.04.2000 №1646-III, який набув чинності з 16.05.2000), визначено механізм відшкодування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів. 
26.          Так, вказаною нормою було передбачено, що різниця між сумою призначеної пенсії за цим Законом та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку має право науковий працівник, фінансується наступним чином: для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій - за рахунок коштів державного бюджету; для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам сплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної за цим Законом; для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.
27.           26.11.2015 було прийнято новий Закон України №848-VIII «Про наукову і науково-технічну діяльність», який врегулював питання фінансування різниці між сумами пенсій.
28.          Статтею 37 цього Закону визначено, що держава встановлює для наукових (науково-педагогічних) працівників, які мають необхідний стаж наукової роботи, пенсії на рівні, що забезпечує престижність наукової праці.
29.          Відповідно до частини шостої вказаної статті Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується:
- для наукових (науково-педагогічних) працівників державних, комунальних наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів, а також інших наукових установ, які згідно із статтею 12 цього Закону включені до Державного реєстру наукових установ, яким надається підтримка держави, - за рахунок коштів державного бюджету з урахуванням надходжень від сплати єдиного внеску у розмірі, встановленому частиною дев`ятою статті 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» для цієї категорії працівників;
- для наукових (науково-педагогічних) працівників інших наукових установ, організацій, підприємств та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій, підприємств та закладів.
30.          Згідно з пунктами 5, 10, 11 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 26.11.2015 №848-VIII «Про наукову і науково-технічну діяльність» до 1 січня 2017 року різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до цього Закону, та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується:
для наукових (науково-педагогічних) працівників державних бюджетних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів державного бюджету;
для наукових (науково-педагогічних) працівників інших державних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів, а також коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому за рахунок коштів державного бюджету науковим (науково-педагогічним) працівникам оплачується з розрахунку на одну особу 50 відсотків різниці пенсії, призначеної згідно з цим Законом;
для наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів - за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів.
31.          До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
32.          Питання, не врегульовані цим Законом, вирішуються відповідно до законодавства України.
33.          Постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.2016 №472 «Про реалізацію пункту 5 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» установлено, що до 1 січня 2017 року різниця між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України від 26 листопада 2015 року №848-VIII «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, фінансується для наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №372 «Про затвердження Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи».
34.          Пунктом 2 вищевказаного Порядку визначено, що за рахунок коштів державного бюджету фінансується 50 відсотків різниці у розмірі пенсії наукових (науково-педагогічних) працівників державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації у розрахунку на одну особу. Інша частина фінансується за рахунок коштів цих підприємств, установ, організацій та закладів.
35.          У пунктах 5, 8, 9 цього ж Порядку передбачено, що розмір витрат на фінансування різниці у розмірі пенсії за рахунок коштів державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації визначається у розрахунку на рік органами Пенсійного фонду до 20 січня поточного року та протягом 10 днів з дня призначення пенсії відповідно до Закону № 1977-XII, про що відповідному підприємству, установі, організації або закладу відразу надсилається повідомлення за зразком, що додається.
Ці підприємства, установи, організації та заклади самостійно визначають суму, що підлягає до сплати у розрахунку на місяць, та щомісяця до 25 числа перераховують органу Пенсійного фонду за своїм місцезнаходженням відповідні кошти для фінансування різниці у розмірі пенсії, призначеної у минулому та поточному роках.
У разі ліквідації або зміни власника підприємства, установи, організації фінансування різниці у розмірі пенсії здійснюється за рахунок коштів їх правонаступників.
Якщо підприємство є правонаступником підприємства, робота на якому дає право на призначення наукової пенсії та яке до перетворення перебувало на госпрозрахунковій формі фінансування, то вищезазначена різниця фінансується за рахунок коштів правонаступника.
Різниця у розмірі пенсій наукових (науково-педагогічних) працівників недержавних наукових установ, організацій та вищих навчальних закладів III-IV рівнів акредитації фінансується за рахунок коштів цих установ, організацій та закладів згідно з пунктами 3-8 цього Порядку.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій
36.          Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
37.          Згідно з частинами першою, другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
38.          Перевіряючи у межах повноважень, встановлених процесуальним законом, правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, а також надаючи оцінку аргументам учасників справи, висловленим у касаційній скарзі та відзиві на неї, Верховний Суд виходить з такого.
39.          Справи із аналогічним предметом спору (щодо скасування повідомлень органів УПФ), суб`єктним складом його учасників (також за позовом Публічного акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» до пенсійного органу) і у схожих правовідносинах неодноразово розглядались Верховним Судом, зокрема, у справах №820/2739/17 та №823/869/17 (постанови від 09.07.2020), №820/2272/17 (постанова від 17.06.2020).
40.          У вищевказаних постановах Верховного Суду доречно згадуються висновки щодо застосування норм права, висловлені Верховним Судом України у постанові від 05.06.2012 у справі №21-78а12, де зазначено, що у випадках, коли відбувається перетворення в процесі приватизації Державного підприємства у Відкрите акціонерне товариство, до правонаступника переходять права і обов`язки державного підприємства, що приватизується, у тому числі й обов`язок зі сплати різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність» від 13.12.1991 №1977-XII, та сумою пенсії, обчисленої відповідно до інших законодавчих актів.
41.          Верховний Суд також зазначав, що, виходячи з аналізу розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26.11.2015 №848-VIII, з 01.01.2017 приписи Порядку фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, діють та мають застосовуватися в частині, що не суперечить приписам статті 37 нового Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26.11.2015 №848-VIII.
42.          Фактичні обставини цієї справи, встановлені судами попередніх інстанцій, дозволяють у даному конкретному випадку здійснити касаційний розгляд справи, не направляючи її на новий розгляд, й у межах повноважень касаційного суду перевірити правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.
43.          У цій справі судом першої інстанції встановлено, що позивач є правонаступником Харківського державного науково-дослідного та проектно-конструкторського інституту «Енергопроект» і надав до Управління ПФУ довідки про підтвердження наукового стажу працівникам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 на підставі яких їм були призначені наукові пенсії. ОСОБА_16 , яка також набула науковий стаж, працюючи у Харківському державному науково-дослідному та проектно-конструкторському інституті «Енергопроект», наукова пенсія була призначена на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 2003 року.
44.          Шевченківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова на адресу позивача надавались повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної вищевказаним особам відповідно до Закону України «Про наукову і науково - технічну діяльність», і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів за серпень - вересень2017 року на загальну суму 33808,89 гривень. 
45.          Таким чином, оскільки вказаним вище працівникам було призначено наукову пенсію відповідно до Закону України від 13.12.1991 №1977-XII «Про наукову та науково-технічну діяльність», то позивач, як правонаступник підприємства, на якому зазначеними особами набутий науковий стаж, має обов`язок відшкодовувати різницю між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії із солідарної системи, обчисленої згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на яку має право науковий працівник, відповідно до приписів статті 37 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26.11.2015 №848-VIII та згідно з Порядком фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної науковим (науково-педагогічним) працівникам державних небюджетних підприємств, установ, організацій та вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації згідно із Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», та сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, на яку мають право зазначені особи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 №372 в частині, що йому не суперечить.
46.          Аналогічні висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі №804/6818/17, від 15.08.2019 у справі №816/931/17, від 17.06.2020 у справі № 820/2272/17.
47.          Колегія суддів бере до уваги й те, що ВАТ «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» не є бюджетною установою, а тому відноситься до кола суб`єктів, на яких покладений обов`язок щодо відшкодування витрат з фінансування різниці в пенсіях, призначених особам, які знаходились з ним в трудових правовідносинах, відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» і сумою пенсій, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів.
48.          У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що відповідач правомірно направив позивачу повідомлення про суму витрат на фінансування різниці між сумою пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», і сумою пенсії, обчисленою відповідно до інших законодавчих актів, за вересень та жовтень 2017 року на загальну суму 33808,89 гривень.
49.          Колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на дії органу Пенсійного фонду України щодо несвоєчасного надіслання повідомлень, оскільки вказане не спростовує наявність у підприємства обов`язку відшкодування відповідної різниці пенсії й не свідчить, що такі акти були оформлені з порушенням вимог закону.
50.          Вказана правова позиція відповідає висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 820/829/17.
51.          Беручи до уваги вищезазначене, колегія суддів вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки спірні повідомлення відповідають закону і прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
52.          Наведені ж у касаційній скарзі мотиви таких висновків не спростовують і не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б давали підстави для скасування оскаржуваних судових рішень і свідчили про їх незаконність та необґрунтованість, дозволяли стверджувати про неправильне вирішення цього спору судом першої інстанції.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
53.          Ураховуючи викладене, Верховний Суд, провівши касаційний розгляд справи у межах доводів та вимог касаційної скарги, повноважень касаційного суду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, не виявив неправильного застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та/або порушень норм процесуального права, а тому не вбачає підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, які ухвалені відповідно до закону.
54.          Керуючись статтями 340, 341, 343, 349, 350, 355, 356, Кодексу адміністративного судочинства України, пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15.01.2020 №460-IX, 
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Харківський науково-дослідний та проектно-конструкторський інститут «Енергопроект» залишити без задоволення, а постанову Харківського окружного адміністративного суду від 11.10.2017 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 04.12.2017 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач                                                            Н.В. Коваленко

Судді:                                                                                Я.О. Берназюк

                                                                                В.М. Шарапа