Справа № 991/961/22
Провадження 1-кс/991/1833/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2022 року                                                                 м.Київ 

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ст.детектива ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 52021000000000144 від 23.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.4 ст. 368 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання ст.детектива, в якому він просив накласти арешт на майно  ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, з обмеженням права розпорядження таким майном, а саме на автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 та на автомобіль марки OPEL VIVARO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN (номер кузова) НОМЕР_5 .
Клопотання ст.детективом обґрунтоване тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.368 КК України, санкція якого передбачає конфіскацію майна як вид покарання, у зв`язку з наведеним ст.детектив просить накласти арешт на майно підозрюваного, зокрема, яке перебуває в спільній сумісній власності із цивільною дружиною ОСОБА_7 , яке набуте з 2019 року по теперішній час. 
Розгляд клопотання здійснювався 07.06.2022 та 09.06.2022.
В судових засіданнях ст.детектив ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі, надав суду протокол огляду мобільного телефону, яким користувався ОСОБА_5 , під час якого встановлені світлини з весільної церемонії на якій зображені ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , як на підтвердження факту проживання однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Захисник ОСОБА_4 та підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували, просили відмовити в задоволенні клопотання ст.детектива, зазначали, що клопотання необґрунтоване, факт спільного проживання ОСОБА_5 зі ОСОБА_7 однією сім`єю не доведений, він лише приймає участь у вихованні спільних дітей, проте не проживає разом зі ОСОБА_7 , а тому відсутні підстави для накладення арешту на майно останньої. ОСОБА_5 зазначив, що вказав у деклараціях дружиною ОСОБА_7 , оскільки в них є спільні діти, додав, що в неї є можливість самостійно купити автомобіль, їй допомагає матір та в неї було своє майно, яке вона продала, він їй в придбанні автомобілів не допомагав.
В судовому засіданні 07.06.2022 ОСОБА_7 просила відмовити в задоволенні клопотання ст.детектива, зазначила, що ОСОБА_5 з нею не проживає, проживав певний час, щоб допомагати з дітьми, тоді і зазначав її в деклараціях. Однак вони то проживали разом, то не проживали, зараз вони разом не проживають. Автомобіль TOYOTA RAV4, 2021р.в. був придбаний нею в серпні 2021 року на кошти, які їй дав хрещений батько, за автомобіль сплачувала готівкою, квитанцій про оплату не має, допомагав купляти автомобіль хрещений батько, він займався цим, це був подарунок, щоб вона могла возити двох дітей. Будь-яких доказів на підтвердження вона надати не може, бо всі документи згоріли в будинку в Ірпені, який був зруйнований через війну. Стосовно наданих детективом фотоматеріалів зазначила, що це було свято влаштоване для родичів ОСОБА_5 , який являється мусульманином, а вона відмовляється приймати його релігію, тому щоб залагодити конфлікт було проведено таку церемонію. ОСОБА_7 вказала, що ці події відбулись насправді в 2020 році, а не в 2021 як про це зазначає детектив.
В своїх поясненнях ОСОБА_8 зазначила, що являється тещею ОСОБА_5 , зазначила, що він з її дочкою не проживає, оскільки вони не можуть знайти спільної мови, тому періодично починають жити разом, а потім знову розходяться, при цьому він часто приїжджає до дітей та залишається в них в будинку. До того ж, в будинку є його речі, оскільки в нього немає власного дому, тому немає де їх зберігати. Тому під час обшуку в її будинку були виявлені речі ОСОБА_5 , оскільки він їх зберігає в кімнаті її дочки. Зазначила, що автомобіль TOYOTA RAV4, 2021р.в., як і всі інші автомобілі, були придбані на її власні кошти, які вона заробила за час трудової діяльності, працюючи нотаріусом. В них з дочкою спільний бюджет, кошти лежать в доступному для всіх членів родини місці, де кожен може взяти на свої потреби необхідну суму, тому вона не слідкує скільки грошей і куди може взяти дочка, тому що в них все майно спільне. Зазначила, що ОСОБА_9 , який являється другом сім`ї та хрещеним батьком ОСОБА_7 часто допомагає їх сім`ї, однак на автомобіль TOYOTA RAV4, 2021р.в. грошей не давав, цей автомобіль куплено за її кошти. Купувати вказаний автомобіль вона не їздила, автомобіль оформлено на дочку, тому що в неї є свій маленький автомобіль. Чи їздив на вказаному автомобілі ОСОБА_5 вона не знає та не бачила. Стосовно весільної церемонії зазначила, що ОСОБА_5 та її дочка насправді не розписувались. В черговий раз вони помирились та вирішили показати родичам ОСОБА_5 , що їх спільні діти народжуються не просто так, а в сім`ї. Ця церемонія була виключно для родичів, відразу після її проведення ОСОБА_7 та ОСОБА_5 знову розійшлись.
Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Вимоги до клопотання слідчого, прокурора про арешт майна викладені в ч.2 ст.171 КПК України. Так, зокрема, в клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Як вбачається з поданого ст.детективом клопотання, воно відповідає вимогам закону, подане з додержанням вимог статті 171 КПК України, містить всі встановлені законом обставини, а тому підстави для його повернення ст.детективу відсутні.
Так, слідчим суддею встановлено, що 11.02.2022 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 52021000000000144 від 23.03.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 368, ч.4 ст. 368 КК України.
В клопотанні ст. детектив просив слідчого суддю накласти арешт на майно підозрюваного  ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , з обмеженням права розпорядження таким майном, його відчуження, а саме на: земельну ділянку із кадастровим номером 7422086600:01:003:0121; земельну ділянку із кадастровим номером 7422086600:01:003:0122; корпоративні права ТОВ «Автотитан» (код ЄДРПОУ 38891701) у розмірі 33,33% статутного капіталу номінальною вартістю 400 грн. Водночас, ст.детектив спросив накласти арешт на майно  ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , що належать підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, з обмеженням права розпорядження таким майном, а саме на автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 та на автомобіль марки OPEL VIVARO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN (номер кузова) НОМЕР_5 . Поряд з цим ст.детектив просив заборонити будь-яким реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначені об`єкти нерухомості.
14.02.2022 ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду (справа №991/961/22) клопотання старшого детектива ОСОБА_3 задоволено частково та накладено арешт на:
1) майно підозрюваного  ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_6 , з обмеженням права розпорядження таким майном, його відчуження, а саме на: земельну ділянку із кадастровим номером 7422086600:01:003:0121; земельну ділянку із кадастровим номером 7422086600:01:003:0122; корпоративні права ТОВ «Автотитан» (код ЄДРПОУ 38891701) у розмірі 33,33% статутного капіталу номінальною вартістю 400 грн.;
2)  майна ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , що належать підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, з обмеженням права розпорядження таким майном, а саме на частину автомобіля марки TOYOTA RAV4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 та на частину автомобіля марки OPEL VIVARO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN (номер кузова) НОМЕР_5 .
Водночас ухвалою слідчого судді постановлено заборонити будь-яким реєстраторам органів державної реєстрації, приватним та державним нотаріусам, вчиняти будь-які дії, пов`язані із проведенням державної реєстрації (перереєстрації, поділу, виділу, тощо) права власності на зазначені об`єкти нерухомості та рухомого майна.
В задоволенні іншої частини клопотання ст.детектива слідчим суддею відмовлено.
Вищевказана ухвала була переглянута в апеляційному порядку.
Так, за результатом розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 , ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 20.05.2022 ухвалу слідчого судді від 14.02.2022 в частині накладення арешту на майна ОСОБА_7 , що належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, з обмеженням права розпорядження таким майном, а саме: частину автомобіля марки TOYOTA RAV4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 ; частину автомобіля марки OPEL VIVARO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN (номер кузова) НОМЕР_5 – скасовано та в цій частині постановлено нову ухвалу, якою призначено новий розгляд у суді першої інстанції. В іншій частині ухвалу слідчого судді від 14.02.2022 залишено без змін.
З огляду на вищевикладене, слідчий суддя наразі розглядає клопотання ст.детектива про арешт майна лише в частині прохання про накладення арешту на майно ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , що належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, з обмеженням права розпорядження таким майном, а саме на автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 та на автомобіль марки OPEL VIVARO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN (номер кузова) НОМЕР_5 .
Ст.детектив у клопотанні вказує на таку підставу для накладення арешту на майно- з метою конфіскації майна як виду покарання.
Клопотання обґрунтовується тим, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52021000000000144 від 23.03.2021 за підозрою ОСОБА_10 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України;  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.368 КК України;  ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.4 ст.368 КК України; ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.368 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.4 ст.368 КК; ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.4 ст.368 КК України.
Так, за версією органу досудового розслідування у період з лютого 2021 року по лютий 2022 року депутат Київської міської ради ОСОБА_10 , за пособництва в.о. директора Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Міський магазин» ОСОБА_5 , помічника ОСОБА_10 – ОСОБА_13 , заступника директора КП «Міський магазин» ОСОБА_12 , заступника директора Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київська спадщина» ОСОБА_11 і близького знайомого ОСОБА_10 – ОСОБА_14 , здійснив одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_15 в сумі 1 390 000,00 грн, за сприяння в розміщенні та використанні точок пересувної роздрібної торгівлі («купав») в м. Києві.
Ст.детектив зазначає, що стороною обвинувачення встановлені факти злочинної діяльності групи осіб, яка складається з депутата Київської міської ради та Голови Постійної комісії з питань підприємництва, промисловості та міського благоустрою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його помічника – ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в.о. директора Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Міський магазин» (далі КП «Міський магазин») ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заступника директора КП «Міський магазин» ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заступника директора Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київська спадщина» (далі КП «Київська спадщина») ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також наближеної до ОСОБА_10 особи - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .
Так, орієнтовно на початку січня 2021 року ОСОБА_14 звернувся до свого давнього знайомого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та повідомив останньому, що його брата – ОСОБА_10 обрано депутатом Київської міської ради IX скликання та Головою Постійної комісії з питань підприємництва, промисловості та міського благоустрою, у зв`язку із чим у нього з`явились широкі корупційні можливості у відповідній сфері комунального господарства, зокрема, в частині вирішення питань щодо розміщення точок роздрібної торгівлі за надання неправомірної вигоди, тощо.
25.02.2021 в приймальні ОСОБА_10 , яка знаходиться за адресою по АДРЕСА_1 , відбулась заздалегідь спланована зустріч між ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , під час якої останній підтвердив свої наміри та повідомив ОСОБА_15 .
Під час вказаної зустрічі ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_15 , що на цей час найбільш корупційно привабливою сферою, на яку він впливає, в силу своїх службових повноважень, є розміщення точок сезонної пересувної торгівлі, а саме «купав», при цьому він озвучив як офіційну, так і тіньову сторону вирішення питання щодо забезпечення перемоги на конкурсі необхідного та прийнятного для них суб`єкта господарювання. Усі подальші питання, в т.ч. корупційного характеру було домовлено обговорювати через помічника депутата – ОСОБА_13 
13.03.2021 відбулась зустріч між ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , під час якої останній повідомив, що на цей час ОСОБА_10 може забезпечити розміщення 26 пересувних точок роздрібної торгівлі в Голосіївському районі міста Києва. При цьому співрозмовники домовились більш точно з`ясувати у ОСОБА_10 повний перелік локацій, де можуть бути розміщені відповідні купави.
На виконання попередньо досягнутої домовленості, 20.03.2021 в приміщенні належного ОСОБА_10 магазину «Старовинна книга», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_10 , серед іншого повідомив, що сума неправомірної вигоди в 20000 гривень на місяць з однієї купави – це лише його особистий корупційний інтерес, водночас та частина неправомірної вигоди, яка потенційно має бути розподілена між іншими учасниками корупційної схеми, а саме ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_15 вже буде додатковою по відношенню до вказаних 20000 гривень. ОСОБА_13 запропонував брати з зацікавлених осіб загалом 1000 доларів США з однієї купави, з яких 20000 гривень буде часткою депутата, а близько 8000 гривень – розподілятиметься між іншими співучасниками злочину. 
22.09.2021 у громадській приймальні ОСОБА_10 відбулась заздалегідь спланована зустріч між ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , під час якої останній повідомив, що на теперішній час, у м. Києві є вільні локації для розміщення точок пересувної дрібнороздрібної торгівні - купав. Також ОСОБА_5 зазначив, що він, в силу займаної посади та службового становища може забезпечити перемогу у конкурсних торгах ОСОБА_15 або пов`язаним із ним особами по будь-яким локаціям для розміщення купав на території м. Києва. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 надав ОСОБА_15 номер свого мобільного телефону НОМЕР_7 . Останні домовились, що у разі подальшого «погодження» такої співпраці ОСОБА_10 , вони найближчим часом зустрінуться та обговорять деталі подальших дій. 
Окрім цього, під час вказаної зустрічі, з метою конспірації попередньо вийшовши на вулицю,  ОСОБА_10  порадив   ОСОБА_15  спілкуватися з приводу розміщення точок пересувної торгівлі безпосередньо з ОСОБА_5 . Також, ОСОБА_10 наголосив, що між ним та ОСОБА_5 існує повна довіра у такого роду відносинах. Додав, що ОСОБА_5 за гроші вирішує будь-які питання, пов`язані з його компетенцією, як в.о. директора КП «Міський магазин», а отримана неправомірна вигода ділиться між ним та ОСОБА_5 у рівних пропорціях. 
01.10.2021 біля будівлі КП «Міський магазин» за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська, 32а, відбулась зустріч між ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , на якій останній повідомив ОСОБА_15 , що є вільні локації для розміщення купав, а також зазначив, що у подальшому будуть постійно з`являтися нові локації, на які можна буде претендувати. При цьому ОСОБА_5 відзначив, що буде забезпечувати в силу займаної посади та службового становища перемогу на конкурсних торгах по будь?яким обраним ОСОБА_15 локаціям. Додатково ОСОБА_5 , будучи обізнаним та усвідомлюючи, що фактично торги на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівлі є фікцією, а насправді у таких торгах перемагають заздалегідь визначені учасники за першою ставкою, розповів про «умови» роботи купав, а саме про те, що офіційний платіж складатиме 50 тис. грн на рік, договір укладається терміном на три роки, тобто загальний офіційний платіж за три роки складатиме 150 тис. грн. Решта платежу складатиме неправомірна вигода, яка розподілятиметься між учасниками злочинної схеми.
06.10.2021 у приймальні ОСОБА_10 відбулась зустріч між ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , в ході якої було повторно узгоджено суму неправомірної вигоди, яка буде отримуватися від роботи «купав» та формат її поділу. Так, відповідно до цієї домовленості, половину суми мав отримавати ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , а другу половину - ОСОБА_15 . Під час розмови, ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_5 бажані локації розташування «купав» на території м. Києва, після чого ОСОБА_5 зателефонував своєму заступнику - ОСОБА_12 та надав вказівку оголосити конкурс щодо проведення торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі в місті Києві за вказаними ОСОБА_15 адресами. Також на вказаній зустрічі був присутній близький друг ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , якого було напередодні призначено за протекції депутата на посаду заступника директора КП «Київська Спадщина». 
07.10.2021, за результатами попередньо досягнутої домовленості, на офіційному Інтернет - порталі м. Києва було розміщено оголошення «Про проведення торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі в місті Києві». На торги загалом було виставлено 8 локацій для розміщення купав, з яких чотири, про які ОСОБА_15 заздалегідь домовився з ОСОБА_5 , а саме за адресами: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 .
Для участі у торгах ОСОБА_15 було залучено свою знайому фізичну особу – підприємця ОСОБА_16 , яка уповноважила ОСОБА_15 представляти її інтереси як фізичної особи – підприємця з будь-яких питань здійснення господарської діяльності та з інших питань, що підтверджується довіреністю від 09.10.2021 № 4072 (далі Довіреність).
19.10.2021 під час проведення електронних торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі в місті Києві ОСОБА_16 було визнано переможцем по трьом локаціям для розміщення купав, а саме: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_6 . В свою чергу, по локації, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 , ОСОБА_5 попросив не брати участі в торгах, зважаючи на те, що цю локацію його попросили віддати іншим зацікавленим особам. В свою чергу ОСОБА_5 повідомив, що скоро будуть нові адреси локацій для розміщення «купав», перемогу по яким він забезпечить в інтересах ОСОБА_15 .
27.10.2021 ОСОБА_15 на підставі довіреності було укладено три договори з КП «Міський магазин» щодо розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі за адресами, по яким ФОП ОСОБА_16 обрано переможцем у торгах, а саме: №389/ДА-П-00082 від 27.10.2021, №390/ДН-П-10331 від 27.10.2021, №391/ШЧ-П-00116 від 27.10.2021.
Під час підписання договорів, у ОСОБА_15 відбулась розмова з ОСОБА_12 , під час якої останній повідомив ОСОБА_15 , що сума неправомірної вигоди за функціонування «купави» за адресою: АДРЕСА_4 буде складати від 15000 до 20000 гривень щомісячно. По інших локаціям пообіцяв повідомити суми неправомірної вигоди пізніше.
У подальшому, того ж дня, ОСОБА_12 надіслав повідомлення ОСОБА_15 у якому містилася інформація щодо неправомірної вигоди за інші локації «купав» на території м. Києва, а саме: АДРЕСА_6 – від 20000 до 25000 гривень, АДРЕСА_3 – від 15000 до 20000 гривень, а також уточнив, що по АДРЕСА_4 сума неправомірної вигоди складатиме від 10000 до 15000 грн.
17.11.2021 в другій половині дня в громадській приймальні ОСОБА_10 відбулась зустріч між останнім, ОСОБА_15 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , під час якої було обговорено деталі формату надання ОСОБА_15 неправомірної вигоди ОСОБА_10 та ОСОБА_5 . Так, під час спілкування між ОСОБА_15 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , останні дійшли згоди, що ОСОБА_15 буде передавати вказану неправомірну вигоду не щомісячно, а одразу за один рік роботи «купав», після чого було структуровано суми неправомірної вигоди за кожну локацію «купави», а саме: 
- АДРЕСА_3 , – 190 000 гривен;
- АДРЕСА_6 – 250 000 гривен;
- АДРЕСА_4 – 130 000 гривен.
Додатково, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 повідомили ОСОБА_15 , що вищевказану неправомірну вигоду необхідно передавати на їх користь опосередковано через ОСОБА_11 . На вказане ОСОБА_11 надав свою згоду.
24.11.2021 в період часу з 11 год 07 хв до 11 год 26 хв у приміщенні КП «Міський магазин» за адресою: м. Київ, вул. Пушкінська 32а відбулась заздалегідь спланована зустріч між ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , під час якої останній попросив ОСОБА_15 підготувати та надати йому таблицю з «чорною бухгалтерією», у якій зазначити інформацію щодо локацій трьох «купав», по яких ОСОБА_15 , як представником ФОП ОСОБА_16 , укладено договори з КП «Міський магазин», зазначивши щомісячні та річні розрахунки сум неправомірної вигоди, які необхідно сплачувати вищевказаним особам для забезпечення безперешкодного функціонування відповідних «купав», а також суми офіційних платежів.
26.11.2021 у період часу 12 год 13 хв до 12 год 21 хв в приміщенні КП «Міський магазин» знов відбулась зустріч між ОСОБА_15 , ОСОБА_5 та ОСОБА_12 , під час якої на виконання раніше висловленого прохання ОСОБА_12 , ОСОБА_15 передав йому таблицю у паперовому вигляді із розрахунками сум щомісячної та річної неправомірної вигоди, яку необхідно сплачувати вищевказаним особам для забезпечення безперешкодного функціонування відповідних купав, а також розміри офіційних платежів.
01.12.2021 у період часу з 13 год 16 хв до 13 год 18 хв, перебуваючи в автомобілі марки «Toyota» біля громадської приймальні ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час заздалегідь спланованої зустрічі між ОСОБА_15 та ОСОБА_11 , ОСОБА_15 передав ОСОБА_11 неправомірну вигоду в сумі 130 000 гривень на користь ОСОБА_10 та ОСОБА_5 за забезпечення перемоги у конкурсних торгах, організацію діяльності та подальшого функціонування купави, розміщеної за адресою: АДРЕСА_4 . 
03.12.2021 о 13 год. 16 хв. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_15 та ОСОБА_5 , під час якої останій повідомив ОСОБА_15 , що найближчим часом, після того як ОСОБА_10 висловить свої побажання, на торги будуть виставлені додаткові локації купав.
08.12.2021 о 13 год. 23 відбулась телефонна розмова між ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , під час якої останній повідомив ОСОБА_15 , що надіслав йому для здійснення вибору перелік локацій, по яким плануються торги. Зі слів ОСОБА_12 , торги заплановані на 20.12.2021.
10.12.2021 на офіційному веб-ресурсі Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «https://kyivcity.gov.ua» було розміщене оголошення із назвою: «Про проведення торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі в місті Києві», згідно якого КП «Міський магазин» оголосило про проведення електронних торгів на право розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торгівельної мережі в місті Києві по 22 об`єктам.
Цього ж дня о 16 год 07 хв відбулась телефонна розмова між ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , під час якої останні обговорили обставини участі в торгах та окремі локації з переліку.
Протягом 13.12.2021  ОСОБА_15  узгодив з  ОСОБА_12  та ОСОБА_5  участь ще по чотирьох локація, після чого цього ж дня здійснив реєстрацію на електронному торговому майданчику ТОВ «Українська Універсальна біржа» за веб-адресою: « ІНФОРМАЦІЯ_8 » та через особистий кабінет учасника торгів подав документи на участь у торгах по чотирьом лотам, а саме: об`єкт № ДН-П-10098 (м. Київ, Дніпровський район, просп. Броварський (ПКіВ "Гідропарк")), об`єкт № ДН-П-10099 (м. Київ, Дніпровський район, просп. Броварський (ПКіВ "Гідропарк")), об`єкт № ДН-П-10370 (м. Київ, Дніпровський район, бульв. Перова, 19) та об`єкт № ДН-П-10570 (м. Київ, Оболонський район, проспект Броварський).
15.12.2021 у громадській приймальні депутата ОСОБА_10 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 узгодив свою участь в торгах з ОСОБА_10 
20.12.2021, діючи відповідно до заздалегідь розробленого злочинного плану, ОСОБА_15 , як одноосібний учасник на торгах, переміг по вказаним вище чотирьом локаціям. 
Цього ж дня о 10 год. 15 хв. відбулась телефонна розмова між ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , під час якої останній повідомив, що вжив неабияких заходів із використанням свого службового становища для того, щоб ОСОБА_15 , як представник ФОП ОСОБА_16 був єдиним учасником на торгах та, відповідно, переміг на них. 
23.12.2021 у період часу з 11 год. 30 хв. по 11 год. 40 хв. у приміщенні КП «Міський магазин» ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_5 визначили суми неправомірної вигоди, які необхідно сплатити за нові локації купав. 
28.12.2021 у період часу з 12 год. 31 хв. по 12 год. 40 хв. у приміщенні антикварного магазину «Старовина книга», яким фактично володіє ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , відбулась заздалегідь спланована зустріч між ОСОБА_15 та ОСОБА_10 під час якої, ОСОБА_15 повідомив ОСОБА_10 про те, що на цей час ним здобуто перемогу загалом по 7-ми локаціям розміщення купав. Також ОСОБА_15 відзвітував, що він 23.12.2021 з ОСОБА_17 розробили «чорну бухгалтерію» по чотирьом новим локаціям. Надалі співрозмовники розрахували загальну суму неправомірної вигоди по всіх семи локаціям.
Так, ОСОБА_15 зазначив, що неправомірна вигода складає наступні суми по першим 3-м локаціям: АДРЕСА_3 , – 190 000 гривен; АДРЕСА_6 – 250 000 гривен; АДРЕСА_4 – 130 000 гривен, які вже передані 01.12.2021 через ОСОБА_11 , на що ОСОБА_10 ствердно відповів.
По 4-м новим локаціям: просп. Броварський (ПКіВ "Гідропарк") – 190 000 гривен; просп. Броварський (ПКіВ "Гідропарк") – 190 000 гривен; бульв. Перова, 19 – 250 000 гривен; просп. Броварський - 190 000 гривен; ОСОБА_10 зазначив, що це гарні та рентабельні локації. 
Таким чином,  ОСОБА_15  підсумував, що загальна сума неправомірної вигоди, з урахуванням спільних розрахунків із керівниками КП «Міський магазин», складає 1 390 000 гривень, з яких 130 000 гривень за спільною домовленістю вже передано 01.12.2021 через ОСОБА_11 . Таким чином за забезпечення перемоги по вказаним 6 локаціям купав із подальшим супроводженням роботи, тощо залишилось сплатити неправомірну вигоду у сумі 1 260 000 гривень. При цьому  ОСОБА_15  попросив ОСОБА_10  дещо відтермінувати передачу неправомірно вигоди і передати її після того, як відповідні купави почнуть приносити прибуток.  ОСОБА_10  попросив ОСОБА_15 , щоб той забезпечив передачу неправомірної вигоди до кінця січня 2022 року, на що  ОСОБА_15  попросив крайній термін до 05.02.2022. 
29.12.2021 було укладено чотири договори між ФОП ОСОБА_16 та КП «Міський магазин» щодо розміщення засобів пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі («купав») за наступними адресами: 
- м. Київ, Дніпровський район, просп. Броварський (ПКіВ "Гідропарк"), що підтверджується договором щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі № 393/ДН-П-10098 від 29 грудня 2021 року;
- АДРЕСА_7 , що підтверджується Договором щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі № 394/ДН-П-10099 від 29 грудня 2021 року;
- АДРЕСА_8 , що підтверджується Договором щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі № 395/ДН-П-10370 від 29 грудня 2021 року;
- АДРЕСА_9 , що підтверджується Договором щодо розміщення засобу пересувної дрібнороздрібної торговельної мережі № 396/ДН-П-10570 від 29 грудня 2021 року.
01.02.2020 у ході телефонної розмови між ОСОБА_15 та ОСОБА_10 , останній підтвердив, що розраховує отримати вказану неправомірну вигоду до 05.02.2022. Наступного дня, 02.02.2022, у ході телефонної розмови між вказаними особами, ОСОБА_10 зазначив про необхідність передачі неправомірної вигоди не пізніше наступного тижня.
09.02.2022, перебуваючи у нежитловому приміщенні, яким користується ОСОБА_14 , яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_10 , на прохання ОСОБА_10 , ОСОБА_15 передав ОСОБА_14 неправомірну вигоду у вигляді коштів у сумі 1 260 000 гривень за забезпечення перемоги по вказаним 6 локаціям купав та забезпечення безперешкодного їх функціонування.
У подальшому, у ході проведеного 09.02.2022 обшуку у вказаному нежитловому приміщенні, виявлено та вилучено зазначений предмет неправомірної вигоди - кошти у сумі 1 260 000 гривень, які ОСОБА_15 передав ОСОБА_14 
09.02.2022 детективами Національного антикорупційного бюро України було затримано ОСОБА_5 за підозрою в скоєнні злочину, вчиненого за попередньою змовою групою осіб - прийняття пропозиції, одержання службовою особою неправомірної вигоди в особливо великому розмірі, а так само прохання надати таку вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-яких дій з використанням наданої влади та службового становища тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 368 КК України, а 10.02.2022 останньому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.368 КК України.
Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді та досліджених в судовому засіданні матеріалах, слідчий суддя приходить до висновку, що аналіз представлених доказів об`єктивно пов`язує підозрюваного зі злочином, доводячи причетність до нього в такій мірі, що виправдовує подальше розслідування, а тому слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення в межах даного кримінального провадження. Так, наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».
За вказаних обставин слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.4 ст.368 КК України обґрунтованою,  докази можливої причетності ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.
До того ж, аналогічних висновків про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 368 КК України дійшов слідчий суддя в ухвалі від 14.02.2022. Водночас вказана ухвала до апеляційного суду із питань обґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 підозри не оскаржувалась.
Слід зазначити, що, встановлюючи можливу причетність ОСОБА_5  до вчинення кримінального правопорушення, слідчий суддя не встановлює наявність в його діях складу злочину, його винуватість чи ступінь вини, питання належності та допустимості доказів, тобто не вирішує питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по сутті. Слідчий суддя, оцінивши сукупність отриманих доказів, лише встановлює, що кримінальне правопорушення, про яке йдеться в клопотанні, за наведених обставин могло бути вчинено та до його вчинення може бути причетний ОСОБА_5 , а тому в цьому кримінальному провадженні наявні підстави для застосування заходів забезпечення, зокрема, арешту майна.
Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна та допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України). 
Як зазначено в клопотанні та підтверджено ст.детективом в судому засіданні, метою накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні є забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання. 
Арешт майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна (ст.170 КПК України).
Покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого (ч.1 ст.50 КК України).
Згідно зі ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині КК України.
На детектива покладається обов`язок при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна надати документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження, зокрема, підозрюваним таким майном (п. 3 ч. 1 ст. 171 КПК України). 
Ст. детектив у клопотанні та в судовому засіданні, обґрунтовуючи необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_7 , а саме на автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 та автомобіль марки OPEL VIVARO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN (номер кузова) НОМЕР_5 , зазначив, що вона являється цивільною дружиною ОСОБА_5 , вони мають спільних дітей 2014р.н. та 2020р.н., разом проживають, поряд з цим підозрюваний зазначив дружиною ОСОБА_7 в електронних деклараціях за 2019-2020 р.р., а тому необхідно накласти арешт на майно, набуте ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з 2019 року по теперішній час, яке відповідно є об`єктом спільної сумісної власності, а тому на нього може бути накладено арешт як на майно підозрюваного, та яке в подальшому може підлягати конфіскації.
Таким чином при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати правові підстави арешту майна, а саме: можливість накладення майнових стягнень, конфіскації майна за вироком суду; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; наявність майна, на яке може бути накладено арешт, а також наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
10.02.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.4 ст.368 КК України.
Санкція ч.4 ст.368 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. 
Отже він набув статусу підозрюваного, а тому накладення арешту на його майно відповідає ч.5 ст. 170 КПК України. 
З огляду на викладене в межах кримінального провадження № 52021000000000144 від 23.03.2021 існують підстави для накладення арешту на майно ОСОБА_5 , визначені ч.5 ст.170 КПК України, з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання.
Встановлено, що згідно даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відсутні відомості про реєстрацію шлюбу ОСОБА_5 .
Поряд з цим, у електронних Деклараціях особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданих ОСОБА_5 за 2019 - 2020 роки, останній вказує дружиною ОСОБА_18 . 
Крім того, відповідно до Державного реєстру актів цивільного стану ОСОБА_5 та ОСОБА_7 мають спільних дітей: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .
В судових засіданнях ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зазначали, що не проживають однією сім`єю постійно, навпаки періодично живуть окремо. Вказане стверджувала і матір ОСОБА_7 – ОСОБА_8 . Водночас ОСОБА_8 не заперечує те, що речі ОСОБА_5 знаходяться в їх будинку, в кімнаті дочки, зазначає, що ОСОБА_5 часто приїжджає в їх будинок та залишається. В своїх поясненнях стосовно долучених детективом фотоматеріалів з весільної церемонії ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зазначили, що у зв`язку із різними релігійними поглядами ними було прийнято рішення не реєструвати шлюб, а надані детективом фотографії зафіксували не весільну церемонію, а свято, влаштоване для родичів ОСОБА_5 .
Поряд з цим варте уваги те, що під час розгляду апеляційної скарги підозрюваного ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді від 14.02.2022, останній в своїх поясненнях зазначав, що транспортні засоби, на які просить накласти арешт ст.детектив не є його власністю, оскільки їх придбала його цивільна дружина, просив скасувати арешт накладений на автомобілі, щоб його родина змогла продати вказане рухоме майно та розрахуватися із боргами. 
В той же час, слідчий суддя враховує те, що зазначення в електронній декларації завідомо недостовірних відомостей може тягнути за собою дисциплінарну, адміністративну або кримінальну відповідальність, про що обов`язково попереджається суб`єкт декларування, за таких обставин, відомості, зазначені особою в деклараціях приймаються до уваги як достовірні, доки не встановлено зворотне.
Оцінюючи всі надані матеріали, слідчий суддя приймає до уваги інформацію з електронних декларацій за 2019-2020рр. ОСОБА_5 , де він зазначив дружиною ОСОБА_7 , пояснення учасників, надані під час судового розгляду, в яких вони плутаються в поясненнях, то визнаючи факт проживання однією сім`єю та його заперечуючи, пояснення ОСОБА_5 , надані в апеляційному суді, інші матеріали, долучені учасниками під час розгляду, наявність спільних дітей: ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , та ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_10 та приходить до висновку, що факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтверджений, починаючи з 2019 року.
Твердження ОСОБА_5 , який зазначив, що долученими ним договорами купівлі-продажу земельних ділянок стверджується те, що ОСОБА_7 не перебуває в зареєстрованому шлюбі та не проживає ні з ким однією сім`єю - не беруться слідчим суддею до уваги, з огляду на те, що вказані відомості занесені до договорів нотаріусом зі слів самої ОСОБА_7 під час оформлення правочинів, при цьому нотаріус обмежений в можливостях перевірки вказаних фактів, окрім якщо факт спільного проживання встановлений судовим рішенням та шлюб зареєстровано у встановленому порядку.
Відповідно до частини другої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Частиною першою статті 74 СК України передбачено, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.
Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із "подружжя"; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" судам роз`яснено, що при застосуванні статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (частина друга статті 60 СК України), що не підлягає доказуванню, але може бути спростовано особою, яка не визнає цей факт.
Отже, на майно, набуте за час шлюбу, діє презумпція виникнення права спільної сумісної власності подружжя, а визнання такого майна особистою приватною власністю дружини чи чоловіка потребує доведення.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі N 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі N 235/9895/15-ц, провадження N 61-2446св18, від 05 квітня 2018 року у справі N 404/1515/16-ц, провадження N 61-8518св18.
У силу частини другої статті 74 СК України ця презумпція поширюється на майно, яке є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі.
Тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними.
У зв`язку із цим під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, суд має установити не лише факт спільного проживання сторін, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці (зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23.09. 2015 року у справі № 6-1026цс15).
Критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте); мета придбання.
Так, відповідно до відомостей Національної автоматизованої інформаційної системи Головного сервісного центру МВС України від 13 січня 2022 року за ОСОБА_7 зареєстровані наступні транспортні засоби: 
-автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 ;
-автомобіль марки OPEL VIVARO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN (номер кузова) НОМЕР_5 .
Слідчий суддя враховує, що вказані автомобілі набуті у власність ОСОБА_7 15.01.2020 та 25.08.2021, тобто під час спільного проживання з ОСОБА_5 .
Водночас слідчим суддею враховані пояснення учасників в судовому засіданні, які не змогли однозначно пояснити за які кошти були придбані вказані автомобілі, Так зокрема ОСОБА_7 зазначила, що кошти на автомобіль TOYOTA RAV4, 2021 року випуску їй дав хрещений батько, в той же час її матір ОСОБА_8 зазначила, що хрещений батько грошей на автомобіль не давав, а вказаний автомобіль був куплений за кошти останньої, які знаходяться для членів родини у вільному доступі. В той же час, ОСОБА_7 не змогла надати докази на підтвердження покупки нею автомобілів, в тому числі будь-які платіжні документи, а також підтвердити походження коштів, за які були куплені автомобілі та зокрема той факт, що це були її особисті кошти.
Поряд з цим, згідно матеріалів провадження офіційний дохід ОСОБА_7 за період з 2006 по 2021 рр. склав 95 332грн., що ставить під сумнів можливість придбання автомобілів за власні кошти останньою.
Тобто ОСОБА_7 залишилось недоведеним в судовому засіданні, що вказані автомобілі є її особистою власністю, а не спільною сумісною власністю, набутою за час проживання з ОСОБА_5 .
За наведених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що на автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 та автомобіль марки OPEL VIVARO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN (номер кузова) НОМЕР_5 поширюється правовий статус спільного сумісного майна.
На основі поданих доказів, слідчим суддею встановлено, що вказане майно було оформлено ОСОБА_7 у власність у період проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 . 
Отже, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені автомобілі є спільною сумісною власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .
Вищезазначене майно не є виключеним з цивільного обороту, набуто ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за період спільного проживання та, відповідно, має статус спільного сумісного майна. Таким чином, набуте ОСОБА_7 майно також належить і підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності. 
В обґрунтування необхідності накладення арешту на вищевказане майно, ст.детектив зазначає, що оскільки ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні тяжкого злочину, майно якого за вироком суду може бути конфісковано, є обґрунтовані підстави вважати, що незастосування обмежень щодо можливості розпорядження таким майном може призвести до вжиття ОСОБА_5 заходів для приховування зазначених автомобілів, втрати, знищення та/бо передачі третім особам, з метою уникнення арешту та подальшої можливої конфіскації. 
З урахуванням обґрунтованості підозри у вчиненні злочину за ч.5 ст.27, ч.4 ст.368 КК України, слідчий суддя вважає арешт майна на даному етапі цілком законним і необхідним для забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Врахувавши правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, що слід надати згоду на арешт автомобіля марки TOYOTA RAV4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 та автомобіля марки OPEL VIVARO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN (номер кузова) НОМЕР_5 , що знаходяться у спільній сумісній власності ОСОБА_7 та ОСОБА_5 .
Вирішуючи питання про дотримання справедливого балансу між правом особи на мирне володіння своїм майном та інтересами суспільства під час розгляду питання про арешт майна, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, арешт майна в рамках судового розгляду справи зазвичай стосується контролю за використанням майна. Таке втручання повинно бути законним, відповідати загальним інтересам і бути пропорційним, тобто воно повинно досягати «справедливого балансу» між вимогами загальних інтересів спільноти та вимогами захисту основних прав особи. Хоч будь-який арешт і тягне за собою завдання шкоди, фактично завдана шкода не повинна бути більшою, ніж неминуча, а між захистом права власності та вимогами загальних інтересів слід досягати «справедливої рівноваги». 
Частина 4 ст.173 КПК України визначає, що у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
При цьому, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК).
На підставі викладеного, слідчий суддя, враховуючи наявність на утриманні в ОСОБА_7 та ОСОБА_5 двох малолітніх дітей, що зумовлює постійну потребу у користуванні транспортними засобами, приходить до висновку що необхідно накласти арешт, саме шляхом накладення обмеження права розпорядження (за виключенням права користування) вказаним майном.
У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Що стосується прав та законних інтересів власника/власників майна, то слідчий суддя вважає, що такі обмеження не будуть занадто обтяжливими для них з огляду на обставини справи.
З урахуванням зазначеного, слідчий суддя переконаний, що накладення арешту у цьому випадку є пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.
Водночас слідчий суддя враховує позицію, викладену в постанові Касаційного кримінального суду від 09.04.2020 у справі №676/2199/19 (провадження №51—5641км19) та вважає за необхідне накласти арешт на майно, що перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , а саме на автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 та на автомобіль марки OPEL VIVARO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN (номер кузова),без виділення часток, оскільки поділ майна не проводився та таких відомостей матеріали провадження не містять.
Керуючись статтями 7, 9, 131, 132, 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Клопотання старшого детектива Національного бюро Третього відділу детективів Другого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_3 , погоджене прокурором четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна ОСОБА_7 , що належить підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності у кримінальному провадженні № 52021000000000144 від 23.03.2021, задовольнити.
Накласти арешт на майно  ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_1 , що належать підозрюваному ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, з обмеженням права розпорядження таким майном, а саме на: 
-автомобіль марки TOYOTA RAV4, 2021 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN (номер кузова) НОМЕР_3 ;
-автомобіль марки OPEL VIVARO, 2012 року випуску, д.н.з НОМЕР_4 , VIN (номер кузова) НОМЕР_5 .
Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя                                                                   ОСОБА_1