ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3852/22 Справа № 176/1742/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Павловська І. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2022 року                                                                м. Дніпро

                        Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді: Барильської А.П.,
суддів: Деркач Н.М., Куценко Т.Р. 
секретар судового засідання: Заворотний К.Я.

сторони
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» 
треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року, яке постановлено суддею Павловською І.А. в місті Жовті Води відомості про дату складання повного тексту відсутні,- 
В С Т А Н О В И В:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» ( надалі ТОВ “ФК “Онлайн фінанс”), треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Леся Вікторівна, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та просив суд: визнати виконавчий напис за № 59090, виданий 31.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною на користь ТОВ “ФК “Онлайн фінанс” у розмірі 4 249, 00 грн. таким, що не підлягає виконанню; стягнути з відповідача на користь позивача: витрати по сплаті судового збору у розмірі 908, 00 грн.; витрати з подання заяви про забезпечення позову 454, 00 грн.; витрати на надання правової (правничої) допомоги у розмірі 2000,00 грн.;
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що виконавчий напис було вчинено з порушенням норм діючого законодавства, позивач був не повідомлений про намір відповідача звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, жодних письмових вимог про добровільне виконання зобов`язань на адресу позивача не надходило, що в свою чергу позбавило його можливості бути проінформованим про існуючу заборгованість та в разі погодження з такою заборгованістю, добровільно виконати вимогу протягом тридцяти днів.
       Позивач зазначав про відсутність боргових зобов`язань перед відповідачем, на день складання виконавчого напису, боргові зобов`язання не підтверджені, відповідачем пропущений строк позовної давності щодо стягнення боргу (за наявності підтверджених фактів виникнення боргу), у зв`язку з чим просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню оскільки відсутня безспірність заборгованості.
       Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
       Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 31 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі №59090, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 4249 (чотири тисячі двісті сорок дев`ять) гривень 00 копійок.
       В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
       Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок, що складаються з:
- 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок за звернення до суду із однією позовною вимогою немайнового характеру;
- 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок за звернення до суду із заявою про забезпечення позову.
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин , що мають значення для справи,просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача про стягнення з відповідача понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000, 00 грн.
В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що суд першої інстанції, встановивши в матеріалах справи наявність повноважень адвоката на зайняття адвокатською діяльністю, Договір про надання правової (правничої) допомоги від 02.08.2021 року, Додаткову угоду № 1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 02.08.2021 року від 01.09.2021 року, дійшов помилкового висновку про відсутність в матеріалах справи платіжних документів на підтвердження факту передачі коштів рахунок сплати позивачем 2000, 00 грн. за послуги з надання правничої допомоги, оскільки в матеріалах справи наявна квитанція № 1633198605 щодо здійснення касової операції від 17.09.2021 року на суму 2000 грн., отримувач зазначених коштів адвокат Левченко І.А., що надавала позивачу професійну правничу допомогу.
Відзив на апеляційну скаргу не подавався.
       Рішення суду не оскаржено в частині задоволення позову про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису від 31 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, зареєстрованого в реєстрі №59090, про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 4249 (чотири тисячі двісті сорок дев`ять) гривень 00 копійок; та про Стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 витраи по сплаті судового збору в розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок, що складаються з:
- 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок за звернення до суду із однією позовною вимогою немайнового характеру;- 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок за звернення до суду із заявою про забезпечення позову, тому, відповідно до ст.367 ЦПК України, не переглядається апеляційним судом в цій частині.
       Сторони, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися.
       Пунктами 10, 11 частини 2 статті 2 ЦПК України визначено, що одними із основних принципів цивільного судочинства є розумність строків розгляду справи судом та неприпустимість зловживання процесуальними правами.
       Згідно ч. 1 ст. 371 ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
       Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.
       Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
       Вищенаведені положення закону направлені на дотримання розумних строків розгляду справи.
               Виходячи з вищенаведених норм Конвенції та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України , статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін по справі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 31 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №59090 про звернення стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 4249,00 гривень (а.с. 51).
       Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. від 30.07.2021 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 4249,00 гривень (а.с.40).
       Згідно квітанції № 1633198605, 17.09.2021 року ОСОБА_1 здійснена касова операція з оплати на рахунок отримувача адвоката Левченко Ірини Андріївни грошових коштів у розмірі 2000, 00 грн. (а.с.2)
       Суд, відмовляючи у задоволенні вимог в частині стягнення витрат на надання професійної правничої допомоги у розмірі 2000, 00 грн., виходив з того, що позивачем на підтвердження витрат на правничу допомогу надано договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.09.2021, Додаткову угоду №1 до договору від 01.09.2021 про надання правової (правничої) допомоги від 01.09.2021, ордер серії ДП №2834/011 від 01.09.2021, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю. Однак, до матеріалів справи не додано жодних платіжних документів, які можуть підтвердити факт передачі коштів в рахунок сплати позивачем 2000,00 гривень на надання правничої допомоги.
       Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
       Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
       Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
       Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до частин першої — шостої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Згідно з пунктами 4, 6, 9 частини 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Статтею 29 Закону України «Про адвокатуру» визначено, що дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням. Договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором.        При цьому клієнт зобов`язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об`єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язаний (зобов`язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов`язані з достроковим припиненням (розірванням) договору.
Згідно з ст.30 вказаного Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Аналогічний правовий висновок викладено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.
У додатковій Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження 14-382цс19) зазначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
У Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року у справі № 211/1674/19 вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано договір на надання правової (правничої) допомоги від 01 вересня 2021 року, який укладено між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Левченко Іриною Андріївною (а.с.15-16), Додаткова угода № 1 до договору надання правової (правничої) допомоги від 01 вересня 2021 року, за якою визначений порядок оплати гонорару у розмірі 2000,00 грн. за надані адвокатом послуги, а саме: складання заяви про забезпечення позову — 400, 00 грн.; складання позовної заяви — 1400,00 грн., аналіз та зібрання документів та консультація — 200,00 грн.(а.с.17).
Позивачем до матеріалів справи додано оригінал квитанції № № 1633198605 від 17.09.2021 року, відповідно до якої, на рахунок адвоката Левченко І.А. переведено позивачем ОСОБА_2 грошові кошти, в розмірі, 2000, 00 грн. ( а.с.2).
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження розміру понесених ним витрат на професійну правничу допомогу, тому колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанці, щодо відсутності в матеріалах справи платіжних документів, які можуть підтвердити факт передачі коштів в рахунок сплати позивачем 2000,00 гривен. 
У зв`язку з чим, доводи апеляційної скарги позивача заслуговують на увагу. 
За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню в частині відмови у стягненні з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн, у прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення зазначених вимог.
В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржено. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити. 

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 12 січня 2022 рокускасувати в частині відмови у задоволенні вимог  ОСОБА_1 про стягнення  витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. на прийняти в цій частині нове рішення .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн фінанс» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 05 травня 2022 року.

Головуючий:                                         А.П. Барильська

Судді:                                                                Н.М. Деркач
                                                                                                                                                                                    Т.Р. Куценко