ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/17821/21                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Аблов Є.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 червня 2022 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Бєлової Л.В.
за участю секретаря                                         Островської О.В.,
розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго» звернулося до суду з позовом, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26.05.2021 №860 «Про накладення штрафу на ПАТ «Запоріжжяобленерго» за порушення вимог нормативно-правових актів, що регулюють функціонування ринку електричної енергії та Ліцензійних умов з розподілу електричної енергії та здійснення заходів державного регулювання» в частині пунктів №1, підпунктів 2, 3, 5, 6, 8, 9 пункту №2 резолютивної частини постанови.
22.11.2021 представником позивача подано до суду заяву про забезпечення позовної заяви в адміністративній справі, в якій просить вжити заходи з забезпечення позову шляхом заборони Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснювати коригування (зменшення) складових частин витрат на послуги з розподілу електричної енергії, що включаються в розрахунок тарифу із застосуванням стимулюючого регулювання ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» на 2022 рік, на суму 393  140,22 тис. грн (відповідно до проекту постанови сума із округленням 393  140 тис. грн) (без урахування податку на додану вартість) відповідно до підпункту 1 пункту 3 постанови НКРЕКП від 26 травня 2021 року № 860 та на суму 37  871,78 тис. грн (відповідно до проекту постанови сума із округленням 37872 тис. грн) (без урахування податку на додану вартість) відповідно до підпункту 2 пункту 3 постанови НКРЕКП від 26 травня 2021 року № 860.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року заяву про забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» задоволено. Вжито заходи з забезпечення позову шляхом заборони Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг здійснювати коригування (зменшення) складових частин витрат на послуги з розподілу електричної енергії, що включаються в розрахунок тарифу із застосуванням стимулюючого регулювання ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» на 2022 рік, на суму 393  140,22 тис. грн (без урахування податку на додану вартість) відповідно до підпункту 1 пункту 3 постанови Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 травня 2021 року № 860 та на суму 37  871,78 тис. грн (без урахування податку на додану вартість) відповідно до підпункту 2 пункту 3 постанови Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 26 травня 2021 року № 860.
Суд першої інстанції виходив з того, що станом на момент подання заяви про забезпечення позову до суду позивачем представлено переконливі докази, які свідчать, що невжиття таких заходів, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та винести нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що позивач не надав жодних доказів існування очевидної небезпеки, тобто такої, яка не потребує доведення в суді, заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення по справі. Також наголошує на відсутності доказів очевидної протиправності оспорюваного рішення та прямій забороні застосування таких заходів забезпечення позову, передбаченій ст. 151 КАС України.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Публічним акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» було подано клопотання про відкладення розгляду справи.
Разом із тим, колегія суддів дійшла висновку, що дане клопотання не підлягає задоволенню, оскільки на переконання колегії суддів, наявних в матеріалах справи доказів достатньо для прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
При цьому, заявником не обґрунтовано необхідності обов`язкової участі представника заявника.
Також колегія суддів зазначає, що стороною вже неодноразово подавалися клопотання про відкладення розгляду справи, які судом апеляційної інстанції враховувалися, розгляд справи переносився. Однак колегія суддів вказує на стислість строків розгляду апеляційних скарг поданих на увалу суду, що складає тридцять днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження відповідно до приписів ч.1 ст.309 КАС України.
Суд апеляційної інстанції вказує, що провадження у даній справі було відкрито 18.01.2022, тому на переконання колегії суддів, заявнику було надано достатньо часу на подання всіх необхідних доказів, та відсутність порушення прав сторони з огляду на неодноразове перенесення розгляду справи.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду - скасуванню.
Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначається про те, що невжиття таких заходів у разі задоволення позовних вимог товариства, унеможливить в майбутньому виконання судового рішення. Неможливість виконання пояснюється тим, що зворотного механізму повернення у попередній стан вже виконаних вимог спірної постанови не передбачено жодним нормативно-правовим актом і позивач буде позбавлений можливості збільшити цей тариф у зв`язку з відсутністю нормативно-правового регулювання для зазначеної дії. Відтак, на думку заявника, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а виконання постанови №860 до вирішення питання про її законність та обґрунтованість може призвести до істотних складнощів та неефективності поновлення порушених прав, за захистом яких позивач звернувся до суду. Крім того, зазначено про наявність очевидних ознак протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, що, на думку позивача, також свідчить про необхідність забезпечення адміністративного позову відповідно до приписів ст. 150 КАС України.  
Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Положеннями ст. 150 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини першої та частиною другою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Відтак, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії індивідуального акта.
При вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.
За своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі. Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за клопотанням позивача.
Із вищенаведеного випливає, що, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача на даному етапі переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Як вбачається з матеріалів справи, п. 3 постанови від 26.05.2021 №860, відповідно до пунктів 1, 13 частини першої та пункту 1 частини другої статті 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», зобов`язано Департамент НКРЕКП із регулювання відносин у сфері енергетики: підготувати та винести на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання, проект рішення щодо встановлення (перегляду) тарифу на розподіл електричної енергії ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» на 2022 - 2024 роки шляхом його зміни в бік зменшення на суму 1  179  420,65 тис. грн (без ПДВ) (підпункт 1 пункту 3 Постанови №860); при встановленні (перегляді) тарифу на розподіл електричної енергії ПАТ «ЗАПОРІЖЖЯОБЛЕНЕРГО» врахувати величину профіциту коштів, яка виникла при виконанні заходів з приєднань електроустановок замовників до електричних мереж у 2018 році у розмірі 293,87 тис. грн (без ПДВ), у 2019 році - у розмірі 8  835,90 тис. грн (без ПДВ) та у 2020 році - у розмірі 28  742,01 тис. грн (без ПДВ) (підпункт 2 пункту 3 Постанови №860).
На думку позивача, підпункти 1, 2 пункту 3 Постанови №860, якими зобов`язано Департамент НКРЕКП із регулювання відносин у сфері енергетики підготувати та винести на засідання НКРЕКП, що проводитиметься у формі відкритого слухання, проект рішення щодо встановлення (перегляду) тарифу на розподіл електричної енергії ПАТ «Запоріжжяобленерго» шляхом його зміни в бік зменшення, є неправомірними та свідчить про порушення Регулятором вимог ч. 2 статті 2 КАС України, оскільки останній вийшов за межі своїх повноважень, що зумовило звернення позивача до суду.
Обґрунтовуючи необхідність вжиття судом заходів із забезпечення позову, заявник вказав про те, що невжиття судом заходів із забезпечення позову, у разі задоволення позовних вимог товариства, унеможливить в майбутньому виконання судового рішення.
Колегією суддів встановлено, що в заяві про забезпечення адміністративного позову не наведено конкретних обґрунтувань порушення прав позивача із обов`язковим підтвердженням цього відповідними доказами, а також посилання на явну протиправність дій відповідача чи протиправність рішення, яка може бути встановлена лише під час розгляду справи по суті, що є безумовною підставою для відмови у застосуванні попереднього судового захисту у вигляді забезпечення позову.
Отже, передумовою вжиття заходів забезпечення позову, є необхідність встановлення судом їх співмірності із заявленими позовними вимогами, а також, врахування наслідків вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Посилання заявника на ймовірну загрозу ускладнення або унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту та поновлення порушених прав, не може бути єдиною підставою для забезпечення позову, оскільки, у разі вирішення спору на користь заявника по суті, застосовуються відповідні правові механізми, спрямовані на відновлення попереднього становища та виконання вимог законодавства.
У межах розгляду даної заяви, судом не може даватись оцінка правомірності/протиправності дій та рішень відповідача, оскільки встановлення очевидності ознак їх протиправності без розгляду справи по суті, є неприпустимим, адже саме під час розгляду спору по суті, учасниками справи надаються відповідні докази на підтвердження своєї правової позиції, забезпечується принципи змагальності та рівності учасників справи.
Суд апеляційної інстанції не вбачає достатніх підстав, які б вказували на необхідність забезпечення позову саме у такий спосіб та даних, які б свідчили про очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, захист яких стане взагалі неможливим без вжиття таких заходів, або ж для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційні скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг - задовольнити.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 листопада 2021 року - скасувати, та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про забезпечення позову - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 13.06.2022.

Головуючий суддя:                                                                                        А.Ю. Кучма 

                                                                                                                          В.О. Аліменко

                                                                                                                          Л.В. Бєлова