УХВАЛА

26 травня 2022 року 
м. Київ
справа № 460/6739/20
адміністративне провадження № К/990/9115/22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кашпур О.В.,
суддів: Уханенка С.А., Мацедонської В.Е.,
перевірив касаційну скаргу Рівненської обласної прокуратури на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі №460/6739/20 за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Рівненської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Офісу Генерального прокурора, Рівненської обласної прокуратури, у якому просив:
визнати протиправним та скасувати рішення дванадцятої кадрової комісії №8 від 15 липня 2020 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації;
визнати протиправним і скасувати наказ Прокурора Рівненської області №784к від 18 серпня 2020 року про звільнення ОСОБА_1 з посади прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Рівненської області;
поновити його на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні Прокуратури Рівненської області або на рівнозначній посаді, з використанням тих же функцій в органах прокуратури України з 18 серпня 2020 року, зарахувавши час вимушеного прогулу у загальний строк служби в органах прокуратури України; стягнути з Прокуратури Рівненської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 18 серпня 2020 року і до моменту фактичного поновлення на роботі.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано рішення дванадцятої кадрової комісії Офісу Генерального прокурора з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 15 липня 2020 року №8 про неуспішне проходження ОСОБА_1 атестації.      
Визнано протиправним і скасовано наказ прокуратури Рівненської області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 18 серпня 2020 року №784к.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді прокурора відділу приймання, опрацювання та аналізу оперативної інформації управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Рівненської області або на рівнозначній посаді в Рівненській обласній прокуратурі, з 19 серпня 2020 року.
Стягнуто з Рівненської обласної прокуратури на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19 серпня 2020 року по 05 квітня 2021 року в сумі 161 065 (сто шістдесят одна тисяча шістдесят п`ять) грн 20 коп (сума вказана без урахування сплати податків та інших обов`язкових платежів, які підлягають стягненню під час виплати її працівнику). 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.
17 березня 2022 року Рівненська обласна прокуратура вчетверте звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року. Скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог повністю відмовити.
Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2022 року касаційну скаргу залишено без руху, визнано неповажними підстави пропуску Рівненською обласною прокуратурою строку на касаційне оскарження рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі №460/6739/20, а скаржнику надано строк для усунення її недоліків. Зокрема, необхідно було надіслати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку на касаційне оскарження або вказати інші підстави для поновлення строку. 
Вищевказана ухвала отримана скаржником 06 травня 2022 року.
16 травня 2022 року від скаржника надійшла заява про поновлення процесуального строку .
Заява обґрунтована тим, що вперше касаційна скарга на вказані рішення судів подана Рівненською обласною прокуратурою у межах строку, передбаченого           КАС України для подання касаційної скарги. Скаржник також зазначає, що запровадження воєнного стану на певній території також є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.
Ухвалами Верховного Суду від 19 листопада 2021 року та 24 грудня 2021 року, 03 лютого 2022 року касаційні скарги поверталися скаржнику через їх невідповідність вимогам статті 330 КАС України та на підставі пунктів 1, 4 частини п`ятої статті 332 КАС України.
Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.
Отже, учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.
Установлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України процесуальних обов`язків.
Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.
Разом з тим, Суд зазначає, що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, повернення заявнику касаційної скарги, не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчить про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Слід зазначити, що право на касаційний перегляд судових рішень кореспондується з обов`язком дотримуватися процесуального законодавства щодо порядку, строків і умов реалізації цього права. Такі процесуальні обов`язки для всіх учасників судового процесу є однаковими, що забезпечує принцип рівності сторін.
У контексті наведеного, зважаючи на приписи вказаних правових норм законодавства, невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та як наслідок, неодноразове повернення заявнику касаційної скарги не належать до об`єктивних обставин особливого і непереборного характеру, які можуть зумовити перегляд остаточного і обов`язкового судового рішення після закінчення строку його касаційного оскарження, а відтак не свідчать про наявність поважних підстав для поновлення цього строку.
Щодо посилання скаржника на обставину запровадження на території України воєнного стану з 24.02.2022, колегія суддів зазначає, що питання поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Однак, сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень у всіх абсолютно випадках, тим більш, якщо пропуск цього строку відбувся ще до запровадження воєнного стану.
Рівненська обласна прокуратура у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень не обґрунтовує, яким чином запровадження воєнного стану в Україні вплинуло на пропуск строку на касаційне оскарження судових рішень у цій справі.
Ураховуючи зазначене, зважаючи на те, що з моменту прийняття оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції до моменту подання повторної касаційної скарги пройшло майже 6 місяців, доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження є необґрунтованими та не можуть бути визнані Судом поважною причиною пропуску строку, встановленого КАС України.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на викладене, зважаючи на те, що наведені скаржником підстави для поновлення строку на касаційне оскарження визнані судом неповажними, наявні підстави для відмови у відкритті касаційного провадження.
На підставі викладеного, керуючись статтями 333, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Рівненської обласної прокуратури на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора, Рівненської обласної прокуратури про визнання протиправним та скасування рішення, наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                      О.В. Кашпур

Судді:                                                                                          В.Е. Мацедонська

                                                                                           С.А. Уханенко