ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.06.2022                                                                                   Справа №  908/671/18
м.Дніпро

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),
суддів: Верхогляд Т.А., Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання Мацекос І.М.,
розглянувши апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства ««Державна акціонерна компанія»  Автомобільні дороги України» на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 13.01.2022 (повний текст складено 20.01.2022, суддя Сушко Л.М.)  у справі  № 908/671/18
кредитори: 
1. Фізична особа-підприємець Іващук Олександр Анатолійович (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );
2. Товариство з обмеженою відповідальністю “Труд” (код ЄДРПОУ   25221481, вул. Леніна, 9, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70000);
3. Дочірнє підприємство “Донецький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України, 85307, м. Покровськ Донецької області, вул. Захисників України, 2;
4. Товариство з обмеженою відповідальністю “Авто Граніт”, 69038, м. Запоріжжя, с. Креміно;
5. Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгово-промислова компанія “Промторгсервіс”, 69063, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 21;
6. Товариство з обмеженою відповідальністю “Барт”, 65033, м. Одеса, вул. Мельницька, 29;
7. Товариство з обмеженою відповідальністю “Дорожньо-будівельне управління №57”, 69013, м. Запоріжжя, вул. Загорська, 15;
8. Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгспецснаб-2016”, 69006, м. Запоріжжя, Парковий бульвар, 13/24;
9. Приватне акціонерне товариство “Новополтавський кар`єр”, 71214, с. Новополтавка Чернігівського району Запорізької області;
10. Публічне акціонерне товариство “Запоріжжяобленерго”, 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14;
11. Приватне підприємство “Голден Технолоджис Компані”, 69007, м. Запоріжжя, вул. Ізмаїльська, 108;
12. Приватне підприємство “Автоком-2005 Плюс”, 61070, м. Харків, вул. Академіка Проскури, 1;
13. Товариство з обмеженою відповідальністю “Алчевське автотранспортне підприємство 10967”, 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 2;
14. Товариство з обмеженою відповідальністю “Дорбуд”, 49051, м. Дніпро, вул. Олександра Оцупи, 2;
15. Приватне підприємство “Окко Контракт”, 04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 15-17/18;
16. Приватне акціонерне товариство “Страхова компанія “Юнівес”, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 72;
17. Товариство з обмеженою відповідальністю “ВОГ Ресурс”, 43010, м. Луцьк, вул. Кременецька, 38;
18. Товариство з обмеженою відповідальністю “Регіонфарм”, 69013, м. Запоріжжя, вул. Базова, 9;
19. Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “САІ”, 69095, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 82/42;
20. Комунальне підприємство “Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів”, 69035, м. Запоріжжя, вул. Волгоградська, 23;
21. Комунальне підприємство “Водоканал”, 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 6;
22. Товариство з обмеженою відповідальністю “НИКА 2012”, 69035, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, 26-А, офіс 28;
23. Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Атлантік”, 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, 63;
24. Товариство з обмеженою відповідальністю “Альфа-Проммет”, 69005, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 97/20;
25. Фізична особа-підприємець Бондар Сергій Григорович ( АДРЕСА_2 );
26. Товариство з обмеженою відповідальністю “БК “Тандем”, 39631, м. Кременчук Полтавської області, пров. Героїв Бреста, 52;
27. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 );
28. Публічне акціонерне товариство “Українська інноваційна компанія”, 04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, 10А;
29. Запорізька обласна рада, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 164;
30. Головне управління ДПС у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166

боржник – Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства ««Державна акціонерна компанія» автомобільні дороги України», код ЄДРПОУ 32025623 (вулиця Українська,50 місто Запоріжжя, 69095)
розпорядник майна – Усачов Олег Миколайович, адреса: офіс 1, вулиця Ковалевича, місто Кам`янське, Дніпропетровської області, 51931

ВСТАНОВИВ:

1. Короткий зміст обставин справи і рішення суду першої інстанції.
14.07.2021 до господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю “Барт” надійшло клопотання, в якому заявник просив закрити провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, посилаючись на те, що згідно Закону України “Про визнання таким, що втратив чинність Закон України “Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02.10.2019 №145-IX у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, не застосовуються судова процедура санації та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом, а строк процедури розпорядження майном у справі №908/671/18 вже сплив.
Ухвалою Господарського суду Запорізької  області  від 13.01.2022, клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Барт” задоволено. Провадження у справі № 908/671/18 про банкрутство Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, код ЄДРПОУ 32025623 (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095) – закрито та скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, введений ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.07.2018.
Ухвала суду мотивована тим, що засновник ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" є державним акціонерним товариством, 100% акцій якого належать державі, тому "Запорізький облавтодор" як його дочірнє підприємство за своєю сутністю також є державним підприємством, адже діє на основі державної власності, переданої йому засновником у господарське відання.
Враховуючи, що процедура банкрутства за приписами Кодексу України з процедур банкрутства має строковий характер, строк процедури розпорядження майном Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, який було введено господарським судом ухвалою від 07.06.2018, закінчився 25.11.2018.
Продовження процедури банкрутства Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” на стадії розпорядження майном, за відсутності будь-якої реальної можливості переходу до наступних процедур банкрутства, призводить лише до порушення прав як боржника, так і кредиторів.
Застосувавши положення Закону України "Про визнання таким, що втратив чинність Закон України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" від 02.10.2019 №145-IX, судом  провадження у справі про банкрутство Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” закрито, враховуючи законодавчу заборону застосуванні відносно боржника процедури санації чи ліквідації та сплив строку процедури розпорядження майном боржника.
Строк, визначений статтею 41 КУзПБ (170 календарних днів), у справі закінчився до набрання чинності Закону України № 728-IX від 18.06.2020, тобто до 17.10.2020, тому клопотання про відкладення підсумкового засідання та продовження строку процедури розпорядження майном у справі №908/671/18 суд залишив без задоволення.
2. Короткі узагальнені доводи апеляційної скарги.
Не погодившись із вказаною ухвалою місцевого господарського суду в частині закриття провадження у справі № 908/671/18 про банкрутство, Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства ««Державна акціонерна компанія» автомобільні дороги України» звернулось до Центрального апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2022 у справі  № 908/671/18.
Апеляційна скарга мотивована порушенням судом норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства ««Державна акціонерна компанія» автомобільні дороги України» зазначає наступне:
-          до боржника неможливо застосувати норми пункту 2 розділу ІІІ Прикінцевих та Перехідних положень Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність Закон України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 02.10.2019 № 145-ІХ, оскільки Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор», як і АТ ««ДАК» Автомобільні дороги України» не є державними чи казенними підприємствами, а також не є акціонерним товариством, у статутному капіталі якого частка державної власності перевищує 50 відсотків та діють на комерційній основі. На підтвердження своєї правової позиції апелянт посилається на постанову Вищого адміністративного суду України від 24.09.2014 у справі № 2а-11170/12/2670, на постанову Вищого адміністративного суду України від 10.06.2015 у справі № 925/2349/14 та на постанову  Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 по справі № 826/15016/17;
-          трактування норм Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність Закон України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 02.10.2019 № 145-ІХ в контексті мораторію на застосування процедур санації та ліквідації у справах про банкрутство до усіх підприємств-боржників, що є підприємствами державного сектору економіки, суперечить нормам Господарського кодексу України та КУзПБ; 
-          Законом України «Про визнання таким, що втратив чинність Закон України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» від 02.10.2019 № 145-ІХ не встановлено вимоги щодо необхідності закриття провадження про банкрутство боржника;
-          очевидний факт, що більш раціональним та доцільним з соціальної та економічної точки зору є здійснення санації боржника.
3. Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи.
АТ"ДАК"Автомобільні дороги України" подало додаткові пояснення у справі та вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, є необґрунтованою, передчасною та такою, що підлягає скасуванню.
В обґрунтування своїх доводів товариство послалося на те, що суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про продовження підсумкового судового засідання та процедури розпорядження майном у даній справі та не дозволив провести засідання комітету кредиторів з правом дорадчого голосу Компанії.
Також зазначає, що Дочірнє підприємство «Запорізький облавтодор» не є державним підприємством, тому до нього не можливо застосувати Перехідні положення Закону України «Про визнання таким, що втратив чинність Закон України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації».
На думку товариства, оскаржувана ухвала в частині застосування п.2 розд.ІІІ вказаного вище Закону, створює умови для порушення у відповідних правовідносинах у цій справі принципу правової визначеності та з огляду на вищевикладене не відповідає вимогам закону, фактичним обставинам справи і підлягає скасуванню.
ГУ ДПС у Запорізькій області у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити оскаржувану ухвалу без змін, апеляційну скаргу без задоволення з  підстав, зазначених у цьому відзиві.
Інші учасники провадження у справі наданими їм процесуальними правами не скористались та не направили на адресу суду відзиви на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду судового рішення.
4. Рух справи у суді апеляційної інстанції.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 08.02.2022 апеляційну скаргу залишено без руху.
У хвалою суду від 01.04.2022, у зв"язку з усуненням недоліків, відкрито провадження за апеляційною скаргою.
Ухвалою від 28.04.2022 розгляд апеляційної скарги призначено в судовому зсіданні на 07.06.2022.
У судовому засіданні 07.06.2022 оголошено перерву до 21.06.2022 на 09:30хв.
В судовому засіданні 21.06.2022 представники скаржника та податкової служби  навели свої доводи та обґрунтування . 
21.06.2022 оголошено вступну та резолютивну частини постанови.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу слід залишити без змін з таких підстав.
5. Встановлені та неоспорені судом обставини справи і відповідні їм правовідносини.
Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 відкрито провадження у справі № 908/671/18 про банкрутство Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”. Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Введено процедуру розпорядження майном боржника. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого В`язовченка Анатолія Михайловича.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.11.2020 завершено попереднє засідання у справі №908/671/18 про банкрутство Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, код ЄДРПОУ 32025623. Зобов`язано розпорядника майна Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” проаналізувати фінансову, господарську та інвестиційну діяльність боржника, його становище на товарних ринках; надати письмові докази про розмір активу та пасиву Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, наявну дебіторську заборгованість. Зобов`язано розпорядника майна організувати проведення зборів кредиторів у відповідності до ст. 48 Кодексу України з процедур банкрутства, вирішити питання відносно подальшого руху справи та відповідні протоколи надати суду. Встановлено дату проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів – до 01.12.2020. Встановлено дату підсумкового засідання суду – 16.12.2020.
08.12.2020 до суду від розпорядника майна надійшов звіт про виконані дії у процедурі банкрутства за період з 28.01.2020. по 30.11.2020, висновок та звіт щодо фінансового стану Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”.
14.12.2020 до Господарського суду Запорізької області надійшов звіт розпорядника майна у справі про банкрутство станом на 14.12.2020, до якого доданий, зокрема, огляд фінансового стану та можливі шляхи стабілізації фінансово-господарської діяльності Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”.
На зборах кредиторів 14.12.2020 прийняті наступні рішення: 1. Прийнятий до відома звіт розпорядника майна про хід провадження у справі про банкрутство; 2. Обраний комітет кредиторів Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” у складі 7 осіб, а саме: Головне управління ДПС у Запорізькій області, 69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166 – 37788 голосів, Публічне акціонерне товариство “Українська інноваційна компанія”, 04053, м. Київ, Вознесенський узвіз, 10А – 28070 голосів, Товариство з обмеженою відповідальністю “Авто Граніт”, 69038, м. Запоріжжя, с. Креміно – 6083 голосів, Товариство з обмеженою відповідальністю “Труд” (код ЄДРПОУ   25221481, вул. Леніна, 9, м. Вільнянськ, Запорізька область, 70000) – 3121 голосів, Товариство з обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “САІ”, 69095, м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 82/42 – 2282 голосів, Товариство з обмеженою відповідальністю “Барт”, 65033, м. Одеса, вул. Мельницька, 29 – 1951 голосів, Товариство з обмеженою відповідальністю “Алчевське автотранспортне підприємство 10967”, 01011, м. Київ, вул. Рибальська, 2 – 1161 голосів; 3. Схвалений звіт розпорядника майна про нарахування та виплату винагороди та витрат; 4. Вирішено провести наступне засідання комітету кредиторів 24.12.2020. у режимі відео конференції.
Зазначені рішення оформлені протоколом зборів кредиторів Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” №1 від 14.12.2020.
20.01.2021 до господарського суду Запорізької області від розпорядника майна надійшов протокол засідання комітету кредиторів №2 від 18.01.2021, з якого вбачається, що питання відносно подальшого руху справи №908/671/18 про банкрутство Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” не вирішено.
11.03.2021 до господарського суду Запорізької області надійшов звіт розпорядника майна Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” за період з 21.01.2021. по 28.02.2021.
Справу про банкрутство Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” порушено у червні 2018 року, із заначеного часу справа перебувала на стадії процедури розпорядження майном.
20.10.2019 набрав чинності Закон України “Про визнання таким, що втратив чинність, Закон України “Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації”.
14.07.2021 до господарського суду Запорізької області від Товариства з обмеженою відповідальністю “Барт” надійшло клопотання про закриття провадження у справі №908/671/18 про банкрутство Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”.
18.11.2021 Верховним Судом у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду внесено постанову у справі № 1-24-7-5/297-06-7817.
Господарському суду рішення зборів кредиторів відносно подальшого руху справи №908/671/18 про банкрутство Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” не надано.
Господарський суд ухвалою від 13.01.2022 у справі  № 908/671/18 встановив належність боржника до державного підприємства та встановив наявність підстав для закриття провадження у справі.
Предметом судового розгляду у цій справі є питання наявності/відсутності підстав для закриття провадження у справі про банкрутство боржника (дочірнього підприємства державної акціонерної компанії), щодо якого введено процедуру розпорядження майном, визначений КУзПБ строк проведення якої сплив, а законом встановлені обмеження щодо застосування до нього судових процедур санації/ліквідації, або для подальшого руху.
6. Доводи, за якими апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції.
Відповідно до частини першої статті 3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до частини 3 статті 3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно із пунктом 1 частини другої статті 55 ГК України суб`єктами господарювання є господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.
Поняття "підприємства" наведено у статті 62 ГК України, згідно з частиною першою якої підприємство - це самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.
Частина перша статті 63 ГК України визначає види підприємств залежно від форм власності, до яких відносить: приватне підприємство, що діє на основі приватної власності громадян чи суб`єкта господарювання (юридичної особи); підприємство, що діє на основі колективної власності (підприємство колективної власності); комунальне підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади; державне підприємство, що діє на основі державної власності; підприємство, засноване на змішаній формі власності (на базі об`єднання майна різних форм власності); спільне комунальне підприємство, що діє на договірних засадах спільного фінансування (утримання) відповідними територіальними громадами - суб`єктами співробітництва.
Отже, критерієм віднесення підприємства до конкретного виду є форма власності, на основі якої діє таке підприємство.
Відповідно до статей 73 - 77 ГК України до кола державних підприємств відносяться державні унітарні підприємства, державні комерційні підприємства, державні некомерційні підприємства та казенні підприємства.
За частиною першою статті 56 ГК України суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу, а у випадках, спеціально передбачених законодавством, також за рішенням інших органів, організацій і фізичних осіб шляхом заснування нової господарської організації, злиття, приєднання, виділу, поділу, перетворення діючої (діючих) господарської організації (господарських організацій) з додержанням вимог законодавства.
Згідно з частиною восьмою статті 63 ГК України підприємство визнається дочірнім у випадках існування залежності від іншого підприємства, передбачених статтею 126 цього Кодексу.
Частина перша статті 126 ГК України визначає поняття "асоційовані підприємства", згідно з якою асоційовані підприємства (господарські організації) - це група суб`єктів господарювання - юридичних осіб, пов`язаних між собою відносинами економічної та/або організаційної залежності у формі участі в статутному фонді та/або управлінні. Залежність між асоційованими підприємствами може бути простою і вирішальною.
Таким чином, ГК України розглядає "дочірнє підприємство" як залежне від іншого, контролюючого підприємства, а не як окрему організаційно-правову форму.
Відповідно до частини першої статті 141 ГК України до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї) держави у майні суб`єктів господарювання різних форм власності, а також майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності.
За статтею 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.
Як убачається з постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 221 "Про утворення відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", прийнятої на виконання Указу Президента України від 08.11.2001 № 1056/2001 "Про заходи щодо підвищення ефективності управління дорожнім господарством України", засновником ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (компанії) є держава в особі Державної служби автомобільних доріг України; повноваження вищого органу управління покладаються на засновника компанії; у державній власності закріплюються 100 відсотків акцій компанії із забороною їх відчуження, використання для формування статутних фондів будь-яких суб`єктів господарювання, передачі в управління будь-яким особам та вчинення будь-яких дій, наслідком яких може бути відчуження цих акцій з державної власності, зокрема передача в заставу, до прийняття окремого рішення щодо приватизації компанії; акціонерами компанії є держава в особі Державної служби автомобільних доріг України до прийняття в установленому порядку рішення про приватизацію компанії.
Згідно з п.1.1 Статуту Компанії Акціонерне товариство "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (Компанія) створено рішенням Державного агентства автомобільних доріг України (наказ Укравтодору від 05 березня 2002 року № 93) на виконання Указу Президента України від 08 листопада 2001 року № 1056 "Про заходи щодо підвищення ефективності управління дорожнім господарством України", відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №221 "Про утворення відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" та інших законодавчих актів України.
Відповідно до п. 1.2 Статуту Компанії засновником Компанії є Державне агентство автомобільних доріг України, яке відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року №456/2011 "Про Положення про Державне агентство автомобільних доріг України" є правонаступником Державної служби автомобільних доріг України, та виконує повноваження вищого органу управління Компанії як акціонера. Компанія є акціонерним товариством, 100 відсотків акцій якого належать державі (п.1.4 Статуту Компанії).
Метою діяльності Компанії є задоволення потреб держави, територіальних громад, юридичних і фізичних осіб і безпечних та якісних автомобільних дорогах загального користування, роботах та послугах, що виконує (надає) Компанія, одержання прибутку від здійснення господарської діяльності, сприяння розвитку дорожньої галузі, виробничому та соціальному розвитку підприємств дорожнього господарства, підвищення ефективності використання ними матеріальних, фінансових та інших ресурсів (п.3.1. Статуту Компанії).
Згідно з п. 4.11 Статуту Компанії Компанія має право утворювати, організувати та ліквідувати у встановленому законом порядку філії, представництва, інші відокремлені структурні підрозділи та дочірні підприємства як на території України, так і за її межами. Рішення про утворення, реорганізацію та ліквідацію таких філій, представництв, інших відокремлених структурних підрозділів та дочірніх підприємств Компанії приймається відповідно до законодавства та цього Статуту.
Відповідно до п. 4.16 Статуту Компанії частина майна Компанії може бути передана її дочірнім підприємствам на праві господарського відання у вигляді фінансової інвестиції.
Боржником у справі №908/671/18 є Дочірнє підприємство “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, код ЄДРПОУ   32025623   (вул. Українська, 50, м. Запоріжжя, 69095).
Відповідно до п. 1.1 Статуту ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" Дочірнє підприємство створене відповідно до наказу Державної служби автомобільних доріг України від 09.04.2002 №156 на базі власності Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".
Відповідно до п. 2.1 Статуту ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" підприємство засноване з метою забезпечення економічних інтересів держави, задоволення потреб держави, населення та оборони країни в удосконаленні і розвитку автомобільних доріг загального користування, розширення можливостей виробничого та соціального розвитку підприємств дорожнього господарства, підвищення ефективності використання матеріальних, фінансових та інших ресурсів на основі спільної діяльності, розподілу праці і кооперації".
Відповідно до п. 3.3 Статуту ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" засновником підприємства є Публічне акціонерне товариство Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України".
Згідно з п. 4.2 Статуту ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" майно підприємства складається з сукупності речей, майнових прав, інших цінностей, вартість яких відображається на самостійному балансі підприємства, яке передається засновником підприємству в господарське відання та іншого майна, набутого підприємством на засадах, не заборонених чинним законодавством і цим статутом. Власником майна, переданого до господарського відання підприємства засновником залишається засновник, проте підприємство має вчиняти передбачені законодавством заходи задля захисту такого майна.
Тож, оскільки засновник ДП “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” є державним акціонерним товариством, 100 відсотків акцій якого належать державі, то ДП “Запорізький облавтодор” як його дочірнє підприємство за своєю сутністю також є державним підприємством, адже діє на основі державної власності, переданої йому засновником у господарське відання (подібний висновок щодо віднесення дочірнього підприємства, засновником якого є державна акціонерна компанія, 100 відсотків акцій якої належать державі, викладений у   постановах Верховного Суду України від 14.10.2014 у справі № 21-452а14   та   від 17.03.2015 у справі № 21-58а15,   постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 904/1146/18 та постанові КГС ВС від 03.02.2022 року № 904/5292/19).
Ураховуючи наведене, колегія суддів апеляційної інстанції, погоджується з висновком господарського суду, що оскільки засновник ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" є державним акціонерним товариством, 100% акцій якого належать державі, то "Запорізький облавтодор" як його дочірнє підприємство за своєю сутністю також є державним підприємством, адже діє на основі державної власності, переданої йому засновником у господарське відання.
Щодо закриття провадження у справі про банкрутство боржника, щодо якого введена процедура розпорядження майна, строк проведення якої сплив та наявні законодавчі обмеження щодо застосування подальших судових процедур санації/ліквідації.
Згідно із частиною шостою статті 12 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.
Провадження у справі про банкрутство ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" відкрито та процедура розпорядження майном боржника введеної на підставі норм КУзПБ від 18.10.2018 № 2597-VIII.
Такий порядок забезпечується, зокрема, застосуванням у справі про банкрутство окремих, однак послідовних та пов`язаних між собою судових процедур (стаття 6 КУзПБ).
Згідно з частиною першою статті 6 КУзПБ щодо боржника - юридичної особи застосовуються такі судові процедури: розпорядження майном боржника, санація боржника та ліквідація банкрута.
За змістом частини першої статті 44 КУзПБ під   розпорядженням майном   розуміється система заходів щодо нагляду та контролю за управлінням і розпорядженням майном боржника з метою забезпечення збереження, ефективного використання майнових активів боржника, здійснення аналізу його фінансового стану, а також визначення наступної процедури (санації чи ліквідації). Про призначення розпорядника майна господарський суд постановляє ухвалу.
За приписами КУзПБ судові процедури банкрутства, в тому числі і процедура розпорядження майном боржника, мають   строковий характер.
Відповідно до статті 39 КУзПБ   процедура розпорядження майном   вводиться господарським судом   на строк, визначений частиною другою статті 44 цього Кодексу, одночасно з постановленням ухвали про відкриття провадження у справі.
Частиною другою статті 44 КУзПБ визначено, що процедура розпорядження майном боржника вводиться   строком до 170 календарних днів.
За частиною другою статті 49 КУзПБ до закінчення процедури розпорядження майном боржника збори кредиторів приймають одне з таких рішень: схвалити план санації та подати до господарського суду клопотання про введення процедури санації і затвердження плану санації; подати до господарського суду клопотання про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.
У разі наявності обставин, що не дають зборам кредиторів можливості у встановлені строки прийняти одне з таких рішень, збори кредиторів можуть прийняти рішення про звернення до господарського суду з   клопотанням про продовження строку процедури розпорядження майном   у межах граничних строків, визначених цим Кодексом (абзац другий частини другої статті 49 КУзПБ)
Згідно із частиною третьою статті 49 КУзПБ у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює одне з таких рішень:   ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном   у межах граничних строків, визначених цим Кодексом; ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому цим Кодексом; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство.
Тлумачення змісту положень статей 44, 49 КУзПБ свідчить, що визначений частиною другою статті 44 КУзПБ строк процедури розпорядження майном боржника (до 170 календарних днів) є граничним (не підлягає продовженню), а клопотання про продовження процедури розпорядження майном боржника можуть бути задоволені судом лише за умови, що продовження процедури розпорядження майном боржника буде здійснюватися в межах зазначеного граничного строку (див. висновки щодо характеру строку процедури розпорядження майном та можливості його продовження лише у межах граничних строків, викладені у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16.03.2021 у справі № 910/18739/16 та від 12.10.2021 у справі № 916/3619/19).
Тобто продовження строку процедури розпорядження майном можливо лише у межах граничних строків, визначених КУзПБ для такої судової процедури.
Отже, законодавцем у нормах КУзПБ закріплено граничний строк проведення процедури розпорядження майном боржника, після закінчення якого суд згідно з приписами частини третьої статті 49 КУзПБ приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури або ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації, внаслідок чого процедура розпорядження майном та повноваження розпорядника майна припиняються (частина шоста статті 49 КУзПБ) або постановляє ухвалу про закриття провадження   у справі про банкрутство.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що провадження у справі № 908/671/18 про банкрутство ДП “Запорізький облавтодор” ВАТ “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” відкрито ухвалою Господарського суду Запорізької області від 07.06.2018 та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого В`язовченка Анатолія Михайловича.
Колегія суддів Центрального апеляційного суду зауважує, що у даній справі процедура розпорядження майном ДП “Запорізький облавтодор” ВАТ “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” триває понад 170 днів, що перевищує встановлені КУзПБ строки.
Водночас, 20.10.2019 набрав чинності Закон України від 02.10.2019 № 145-IX "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".
Відповідно до абзацу першого пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.10.2019 № 145-IX "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних товариств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, не застосовуються судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.
Отже, зазначеною нормою Закону від 02.10.2019 № 145-IX до державних підприємств, частка державної власності в статутному капіталі яких перевищує 50 відсотків, встановлені   обмеження щодо застосування процедур санації чи ліквідації, з єдиним виключенням щодо процедури санації, яке полягає у належності боржника до державних підприємств, які задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, а також виключенням щодо процедури ліквідації - за умови здійснення ліквідації боржника за рішенням власника. Проте така заборона у застосуванні процедури санації/ліквідації до державних підприємств не є підставою для припинення вже застосованої до набрання чинності цим Законом та триваючої   щодо боржника судової процедури санації/ліквідації.
Норми пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 02.10.2019 № 145-IX не містять винятків, окрім тих, що прямо визначені в цій нормі, щодо кола суб`єктів - державних підприємств, на яких за наведеними нормами не поширюються відповідні заборони у застосуванні процедур санації та ліквідації у справі про банкрутство. Тож не допускається звуження кола державних підприємств, на яких поширюються визначені цими положеннями обмеження у застосуванні процедур санації та ліквідації, окрім тих винятків, які прямо визначені в пункті 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону від 02.10.2019 № 145-ІХ.
Тобто положення пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 02.10.2019 № 145-ІХ щодо заборони в застосуванні процедури санації не поширюється на державні підприємства, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки; а   заборона у застосуванні процедури ліквідації не поширюється   на державні підприємства, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом (див. висновок, викладений у   постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817).
Колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено обставин належності ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" до державних підприємств, щодо яких пункт 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону від 02.10.2019 № 145-ІХ встановлює винятки у застосуванні за суб`єктним складом, отже, положення цього Закону підлягають застосуванню до боржника.
Відповідно до частини першої статті 49 КУзПБ у підсумковому засіданні суду у процедурі розпорядження майном боржника здійснюється перехід до наступної судової процедури (процедури санації, ліквідації) або закривається провадження у справі.
Проте запроваджені з набранням чинності Законом від 02.10.2019 № 145-IX обмеження унеможливлюють застосування до ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" подальшої судової процедури санації/ліквідації протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.
Як визначено частиною третьою статті 49 КУзПБ, у підсумковому засіданні господарський суд ухвалює, зокрема, рішення про закриття провадження у справі про банкрутство.
Згідно з пунктом 9 частини першої статті 90 КУзПБ господарський суд закриває провадження у справі про банкрутство, окрім наведених у цій статті, і в інших випадках, передбачених законом.
Таким законом наразі є Закон України від 02.10.2019 № 145-IX "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".
Положення пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 02.10.2019 № 145-IX не містять прямої вказівки на закриття провадження у справах про банкрутство.
Проте наведені положення допускають закриття провадження у такій справі на стадії судової процедури розпорядження майном із їх застосуванням.
Згідно з преамбулою КУзПБ цей Кодекс встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника-юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
Такий порядок забезпечується, зокрема, застосуванням у справі про банкрутство окремих, однак послідовних та пов`язаних між собою судових процедур (стаття 6 КУзПБ).
Застосування кожної із судових процедур щодо боржника, які визначені КУзПБ має свою мету, передбачає правила переходу від однієї процедури до наступної, строки її реалізації.
Судова процедура розпорядження майном боржника, згідно із положеннями частини першої статті 44 КУзПБ, повинна забезпечити збереження активів, ефективне їх використання, аналіз фінансового стану боржника та прийняття рішення щодо наступної процедури - санації або ліквідації.
Однак у даній справі застосування щодо боржника подальших судових процедур санації/ліквідації не є можливим з огляду на наявні законодавчі обмеження.
Водночас факт перебування боржника - державного підприємства у справі про банкрутство в процедурі розпорядження майном, незалежно від того за правилами Закону про банкрутство або КУзПБ було застосовано цю процедуру; обставини неможливості завершення цієї справи про банкрутство на стадії розпорядження майном із застосуванням спеціальних норм законодавства про банкрутство (у разі їх встановлення); заборона на застосування судових процедур санації чи ліквідації в сукупності вказують на існування передбаченої пунктом 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 02.10.2019 № 145-IX підстави для закриття провадження у цій справі про банкрутство - через законодавчі обмеження щодо застосування подальших після розпорядження майном (стаття 49 КУзПБ) процедур санації та ліквідації до державних підприємств (крім тих, для яких пунктом 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону від 02.10.2019 № 145-ІХ встановлені винятки у забороні щодо застосування цих процедур) (висновок, викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817).
Тож хоча норми пункту 9 частини першої статті 90 КУзПБ та пункту 2 частини першої статті 231 ГПК України і не містять прямої вказівки на закриття провадження у справі про банкрутство з підстав обмеження у застосуванні подальших (після процедури розпорядження майном) процедур санації/ліквідації, проте застосування цих норм як підстав для закриття провадження у справі про банкрутство узгоджується із передбаченою законодавцем в частині першій статті 49 КУзПБ можливістю закрити провадження у справі про банкрутство у процедурі розпорядження майном через встановлені в пункті 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону № 145-ІХ обмеження у застосуванні подальших (після процедури розпорядження майном) судових процедур (стаття 49 КУзПБ).
Аналогічна правова позиція, щодо можливості закриття судами провадження у справах про банкрутство боржників - державних підприємств, наведена у   постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 07.10.2020 у справі № 917/1230/15 з посиланням на висновки в постанові Верховного Суду, ухваленій у складі суддів палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 10.12.2019 у справі № 906/1290/15. Такого ж за змістом підходу щодо закриття провадження у справі про банкрутство дотримується судова палата для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817.
З урахуванням наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками господарського суду Запорізької області щодо наявності підстав для залишення без задоволення клопотання Акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” та Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України” про відкладення підсумкового засідання та продовження строку процедури розпорядження майном у справі №908/671/18 про банкрутство Дочірнього підприємства “Запорізький облавтодор” Відкритого акціонерного товариства “Державна акціонерна компанія “Автомобільні дороги України”, натомість з задоволенням клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю “Барт” та закриттям провадження у справі про банкрутство боржника з огляду на сплив строку процедури розпорядження майном та законодавче обмеження застосування щодо боржника подальших судових процедур санації чи ліквідації.
7. Мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу.
Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи скаржника з підстав, викладених у пункті 6 цієї постанови.
Щодо правового статусу дочірнього підприємства, засновником якого є державна акціонерна компанія, 100 відсотків акцій якої належать державі, колегія суддів надала відповідь у п.6 цієї постанови.
Крім того, за статтею 326 ЦК України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади.
Як убачається з постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 221 "Про утворення відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", прийнятої на виконання Указу Президента України від 08.11.2001 № 1056/2001 "Про заходи щодо підвищення ефективності управління дорожнім господарством України", засновником ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" (компанії) є держава в особі Державної служби автомобільних доріг України; повноваження вищого органу управління покладаються на засновника компанії; у державній власності закріплюються 100 відсотків акцій компанії із забороною їх відчуження, використання для формування статутних фондів будь-яких суб`єктів господарювання, передачі в управління будь-яким особам та вчинення будь-яких дій, наслідком яких може бути відчуження цих акцій з державної власності, зокрема передача в заставу, до прийняття окремого рішення щодо приватизації компанії; акціонерами компанії є держава в особі Державної служби автомобільних доріг України до прийняття в установленому порядку рішення про приватизацію компанії.
Тож, оскільки засновник ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" є державним акціонерним товариством 100 відсотків акцій якого належать державі, то ДП "Дніпропетровський облавтодор" як його дочірнє підприємство за своєю сутністю також є державним підприємством, адже діє на основі державної власності, переданої йому засновником у господарське відання (подібний висновок щодо віднесення дочірнього підприємства засновником якого є державна акціонерна компанія, 100 відсотків акцій якої належать державі, викладений у постановах Верховного Суду України від 14.10.2014 у справі № 21-452а14 та від 17.03.2015 у справі № 21-58а15, постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.01.2020 у справі № 904/1146/18).
Тому доводи скаржника в цій частині є безпідставними та такими, що спростовуються встановленими обставинами справи та наведеними вище висновками суду касаційної інстанції за подібних правовідносин у справі, релевантній справі, що розглядається.
Колегією суддів апеляційної інстанції, як і судом першої інстанції встановлено, що на дату звернення ТОВ «Барт» до суду з клопотанням про закриття провадження у справі процедура розпорядження майном ДП "Дніпропетровський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" триває понад 170 днів, що перевищує встановлені КУзПБ строки.
Водночас, 20.10.2019 набрав чинності Закон України від 02.10.2019 № 145-IX "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".
Відповідно до абзацу першого пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 02.10.2019 № 145-IX "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації" у справах про банкрутство державних підприємств, у тому числі казенних підприємств, або акціонерних товариств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків, не застосовуються судова процедура санації, крім тих, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, та судова процедура ліквідації, крім тих, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом.
Отже, зазначеною нормою Закону від 02.10.2019 № 145-IX до державних підприємств, частка державної власності в статутному капіталі яких перевищує 50 відсотків, встановлені обмеження щодо застосування процедур санації чи ліквідації, з єдиним виключенням щодо процедури санації, яке полягає у належності боржника до державних підприємств, які задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки, а також виключенням щодо процедури ліквідації - за умови здійснення ліквідації боржника за рішенням власника. Проте така заборона у застосуванні процедури санації/ліквідації до державних підприємств не є підставою для припинення вже застосованої до набрання чинності цим Законом та триваючої щодо боржника судової процедури санації/ліквідації.
Норми пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 02.10.2019 № 145-IX не містять винятків, окрім тих, що прямо визначені в цій нормі, щодо кола суб`єктів - державних підприємств, на яких за наведеними нормами не поширюються відповідні заборони у застосуванні процедур санації та ліквідації у справі про банкрутство. Тож не допускається звуження кола державних підприємств, на яких поширюються визначені цими положеннями обмеження у застосуванні процедур санації та ліквідації, окрім тих винятків, які прямо визначені в пункті 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону від 02.10.2019 № 145-ІХ.
Тобто положення пункту 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону від 02.10.2019 № 145-ІХ щодо заборони в застосуванні процедури санації не поширюється на державні підприємства, що задіяні у виконанні державного оборонного замовлення, виробництві, розробленні, модернізації, ремонті, обслуговуванні озброєння та військової техніки; а заборона у застосуванні процедури ліквідації не поширюється на державні підприємства, що ліквідуються за рішенням власника протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом (див. висновок, викладений у постанові судової палати для розгляду справ про банкрутство Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 18.11.2021 у справі № 1-24-7-5/297-06-7817).
Оскільки суд першої інстанцій не встановив обставин належності ДП "Запорізький облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України" до державних підприємств, щодо яких пункт 2 розділу ІІІ "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону від 02.10.2019 № 145-ІХ встановлює винятки у застосуванні за суб`єктним складом, положення цього Закону підлягають застосуванню до боржника.
Тому безпідставними є аргументи скаржника стосовно непоширення на боржника обмежень щодо застосування до нього судових процедур санації/ліквідації, визначених Законом України від 02.10.2019 № 145-IX "Про визнання таким, що втратив чинність, Закону України "Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації".
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19 з поміж іншого, дійшла висновків, що процесуальний закон у визначених випадках передбачає необхідність оцінювання правовідносин на предмет подібності. З цією метою суд насамперед має визначити, які правовідносини є спірними, після чого застосувати змістовий критерій порівняння, а за необхідності - також суб`єктний і об`єктний критерії. З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків сторін спору) є основним, а два інші - додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад цих правовідносин або їх специфічний об`єкт.
Неаргументованим, безпідставними та помилковими є посилання апелянта на підтвердження своєї правової позиції, зокрема, на постанову Вищого адміністративного суду України від 24.09.2014 у справі № 2а-11170/12/2670, на постанову Вищого адміністративного суду України від 10.06.2015 у справі № 925/2349/14 та на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.01.2021 по справі № 826/15016/17.
Аналіз змісту наведених вище постанов на предмет подібності правовідносин, свідчить, що правовідносини у справах наведених скаржником та у справі, що розглядається, є не подібними, оскільки у цих справах є різними предмет судового розгляду, встановлені судами обставини та матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
Загалом доводи скаржника щодо помилковості висновків суду першої інстанції про закриття провадження у справі та відхилення клопотання про продовження строку процедури розпорядження майном боржника, мотивовані в цілому з посиланням на відсутність законодавчих обмежень щодо присічності строку процедури розпорядження майном та можливість його продовження, є безпідставними, оскільки спростовуються встановленими обставинами справи та наведеними вище висновками суду апеляційної інстанції щодо спливу введеної у цій справі граничного строку процедури розпорядження майном боржника, продовження якої згідно КУзПБ можливо лише в межах граничного строку.
Оскільки переконливих доводів в обґрунтування аргументів апеляційної скарги боржником не наведено та вони не спростовують законних висновків господарського суду, колегія суддів не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.
8. Чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права та інтереси особи, за захистом яких вона звернулась до суду.
Аргументи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Право скаржника не порушено.
9. Висновки за результатами розгляду апеляційної   скарги.
Відповідно до ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.
10. Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 275-284 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Запорізький облавтодор» відкритого акціонерного товариства ««Державна акціонерна компанія» автомобільні дороги України» на ухвалу Господарського суду Запорізької  області  від 13.01.2022 у справі  № 908/671/18 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Запорізької  області  від 13.01.2022 у справі  № 908/671/18 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22.06.2022 року.

Головуючий суддя                                                                    Л.М. Білецька  

Суддя                                                                                    Т.А. Верхогляд

Суддя                                                                                              Ю.Б. Парусніков