ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2022 року	Львів	Справа № 380/9546/21 пров. № А/857/23786/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді - доповідача                                      Кушнерик М.П.
суддів                                                          Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року, прийняте суддею Качур Р.П. в м.Львові, в порядку письмового провадження, у справі № 380/9546/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

                                                                     ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо нарахування позивачу індексації грошового забезпечення з січня 2015 року по лютий 2018 року у розмірі 1715,23 грн; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з січня 2015 року по лютий 2018 року з урахуванням базового місяця січень 2008 рік з урахуванням виплачених сум; визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення розрахунку при звільненні - невиплату позивачу грошової компенсації за не отримане речове майно у розмірі 40911,50 грн. згідно з довідкою № 29 від 14.05.2021; зобов`язати відповідача виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за не отримане під час проходження військової служби речове майно у сумі 40911,50 грн. згідно з довідкою № 29 від 14.05.2021.
Також, просить стягнути 2500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідачем надано довідку № 29 про вартість речового майна, що належить до видачі, на суму 40911,50 грн. Відповідно до положень Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за не отримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 178 від 16.03.2016, зазначена компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення, зокрема, у разі звільнення з військової служби. Водночас, відповідачем виплати нарахованої вартості речового майна позивачу станом на дату подання позову не проведено. Також позивач вважає, що відповідачем нараховано та виплачено індексацію грошового забезпечення не в повному розмірі. Стверджує, що при обчисленні індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2015 по 28.02.2018 повинен враховуватися січень 2008 року як базовий місяць. Однак, відповідачем при обчисленні зазначеної індексації враховано інші базові місяці, що призвело до зменшення розміру нарахованої індексації. 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по лютий 2018 року включно у повному обсязі. 
Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу в повному обсязі індексацію грошового забезпечення за період з січня 2015 року по лютий 2018 року включно, з урахуванням раніше виплачених сум. 
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати позивачу грошової компенсації за не отримане речове майно у розмірі 40911,50 грн. згідно з довідкою про вартість речового майна, що належить до видачі майору ОСОБА_1  № 29, виданою 14.05.2021 військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України. 
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно у розмірі 40911 грн 50 коп. згідно з довідкою про вартість речового майна, що належить до видачі майору ОСОБА_1 № 29, виданою 14.05.2021 військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України. 
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь позивача 1500,00 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу та 908,00 грн. сплаченого судового збору.

Відповідач подав апеляційну скаргу, з підстав неправильного застосування норм матеріального права та з порушенням процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що виплату грошового забезпечення за 2017-2018 роки було здійснено в момент звільнення позивача – 14.05.2021, а інформація, яка міститься в картках особового рахунку не є достовірною, оскільки військовою частиною були здані в архів ще у 2018 та відповідно їх позивач отримав з Центрального архіву Національної гвардії України.
Враховуючи базовий місяць, який застосовує військова частина, для виплати індексації грошового забезпечення згідно оскаржуваного рішення, сума індексації грошового забезпечення за період з січня 2015 року по лютий 2018 року буде становити 00,00 грн. 
Просить скасувати рішення суду повністю та прийняти нове, яким в позові відмовити.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. 
Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 103 від 14.05.2021 майора ОСОБА_1 , старшого помічника начальника штабу (зі служби військ), звільненого наказом командувача Національної гвардії України № 65 о/с від 16.04.2021 у запас за пп. б п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з 14.05.2021 виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с. 12). 
Станом на день виключення із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 позивачу не була у повному обсязі виплачена індексація грошового забезпечення за період з січня 2015 року по лютий 2018 року, що слідує із карток особового рахунку на виплату грошового забезпечення за 2015-2017 роки (а.с. 18, 19) та довідки про нараховане та виплачене грошове забезпечення за період з 01.01.2018 по 14.05.2021 № 50/02/32-163, виданої 31.05.2021 військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (а.с. 15). 
Також, позивачу не виплачено грошової компенсації за невикористане речове майно, розмір якої відповідно до довідки № 29 від 14.05.2021 про вартість речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 , становить 40911,50 грн (а.с. 14). Вказані обставини не заперечуються відповідачем. 
Позивач вважає дії відповідача щодо нарахування індексації грошового забезпечення не в повному обсязі та бездіяльність щодо невиплати компенсації невикористаного речового майна протиправними, звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених законних прав та інтересів. 

Суд першої інстанції задовольняючи частково позов дійшов висновку, що враховуючи безпідставне не нарахування позивачу індексації грошового забезпечення у період з січня 2015 по лютий 2018 року, слід визнати протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за цей період та визнання протиправними дій відповідача щодо не виплати позивачу грошової компенсації за неотримане речове майно, виходячи з наступного.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, та з врахуванням ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог не оскаржено.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 1 статті 10-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Згідно з абзацами 1, 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з статтею 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч.2).
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч.3).
У статті 1 Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі-Закон № 1282-XII) визначено, що індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до статті 2 Закону № 1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно із статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до частин другої, шостої статті 5 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.
Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Згідно із статтею 6 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
З метою реалізації Закону № 1282-XII постановою Кабінету Міністрів України від 17 березня 2003 року № 1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (далі – Порядок № 1078).
Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування  Закону України від 6 лютого 2003 р. № 491-IV "Про внесення змін до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення". Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Відповідно до абзацу 5 пункту 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Згідно з абзацами першим, другим, п`ятим, шостим пункту 4 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
У межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, індексуються оплата праці (грошове забезпечення), допомога по безробіттю та матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, що надаються залежно від страхового стажу у відсотках середньої заробітної плати, стипендії.
Частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.
Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.
Абзацами першим - шостим пункту 5 Порядку № 1078 визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.           
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку.
Відповідно до підпункту 2 пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Отже, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум грошового забезпечення військовослужбовців.
Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, що також має значення для розрахунку їх пенсії за вислугу років, оскільки забезпечує дотримання прав осіб, які проходили військову службу, як складової конституційного права на соціальний захист.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 справа № 638/9697/17, від 30.09.2019 справа № 750/9785/16-а, від 20.11.2019 справа № 522/11257/16-а.
Судом встановлено, що позивачу за період з січня 2015 року по травень 2015 року, у жовтні 2015 року, з січня 2016 року по червень 2016 року, з січня 2017 року по лютий 2018 року не виплачувалась індексація грошового забезпечення.
Разом з тим, покликання апелянта на недостовірність інформації, яка міститься в картках особового рахунку позивача, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки таке не спростовано матеріалами справи. 
Починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець. 
У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015, яка набрала чинності з 15.12.2015 та підлягала застосуванню з 01.12.2015, істотно змінився порядок індексації зарплати та інших доходів населення. 
У редакції Постанови № 1013 від 09.12.2015 пункт 5 Порядку № 1078 викладено у такій редакції: 
«У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. 
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. 
Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. 
Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу…». 
Таким чином, починаючи з 01.12.2015 обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, в тому числі військовослужбовець. 
Постановою № 1013  внесено відповідні зміни до Порядку № 1078. 
Пунктом 1 вказаної постанови передбачено підвищення з 01.12.2015 посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати) працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери та деяких інших працівників. 
Отже, з прийняттям Постанови № 1013, якою було змінено порядок проведення індексації, тобто з 01.12.2015, і включно до 01.03.2018 посадові оклади військовослужбовців не змінилися. 
Відтак, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, починаючи з грудня 2015 року, здійснюється не індивідуально для кожного працівника залежно від прийняття його на роботу або зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. 
Військовою частиною НОМЕР_1 у листопаді 2015 року, в період з січня 2015 року по травень 2015 року, у жовтні 2015 року, з січня 2016 року по червень 2016 року, з січня 2017 року по лютий 2018 року взагалі не здійснювалося нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення. Підставою для невиплати у 2015 році індексації грошового забезпечення відповідач зазначив застосування п. 5 Порядку № 1078 в редакції постанови КМУ від 17.05.2006 № 690, а в наступних періодах – не перевищення індексу інфляції в Україні порогу у розмірі 103%. 
Ураховуючи положення Порядку № 1078 (у редакції Постанови № 1093 від 09.12.2015), місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування є базовим. 
У разі підвищення військовослужбовцю грошового забезпечення для визначення базового місяця при проведенні індексації здійснюється порівняння суми підвищення грошового забезпечення та суми індексації, що нараховується в місяці збільшення грошового доходу. При проведенні такого порівняння береться грошове забезпечення до підвищення у розрахунку за повний відпрацьований місяць та величина приросту індексу споживчих цін, на який нараховується індексація. Якщо відбувається підвищення грошового забезпечення на суму меншу, ніж сума індексації, має бути здійснено підвищення грошового забезпечення та додано суму індексації, визначену з урахуванням суми підвищення грошового забезпечення.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 1294 від 07.11.2007 (далі - Постанова № 1294) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. 
Згідно з абзацом 5 пункту 5 Порядку № 1078 у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру. 
Отже, з набранням чинності Постановою № 1294 відбулись зміни розміру тарифних ставок (посадових окладів) відповідних категорій військовослужбовців.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що визначення базового місяця з грудня 2015 року залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яка вперше відбулась у січні 2008 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 1294 від 07 листопада 2007 року, яка набрала чинності 01 січня 2008 року та втратила чинність 01 березня 2018 року у зв`язку з прийняттям наказу Міністерства оборони України «Про встановлення тарифних розрядів осіб офіцерського складу Збройних Сил України» № 90 від 01.03.2018.
Підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців за період з січня 2008 року по березень 2018 року, що є підставою для встановлення іншого базового місяця для проведення індексації, не відбувалося, а, відтак, саме січень 2008 року є базовим місяцем, однак лише для нарахування індексації його грошового забезпечення за період з грудня 2015 року до березня 2018 року, а не з січня 2015 року, як просить позивач.
Разом з тим, з 01.12.2015 базовим місяцем вважається місяць, в якому підвищена тарифна ставка (посадовий оклад) військовослужбовця за посадою, яку він займає.
Зазначене відповідає правовій позиції висловленій Верховним Судом в постанові від 10 вересня 2020 року у справі № 200/9297/19-а, де судом прямо вказано, що базовий місяць для нарахування індексації грошового забезпечення з 01.12.2015 року має застосовуватись січень 2008 року.
Разом з тим, суд першої інстанції вірно вказав, що нарахування та виплата позивачу індексації з урахуванням базового місяця січень 2008 рік задоволенню не підлягає, оскільки нарахування сум та визначення базового місяця є виключними дискреційними повноваженнями відповідача.  

Щодо позовних вимог про невиплату позивачу грошової компенсації за не отримане речове майно у розмірі 40911,50 грн згідно з довідкою № 29 від 14.05.2021, та зобов`язання відповідача виплатити таку грошову компенсацію, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не проведено виплати позивачу грошової компенсації відповідно до довідки № 29 від 14.05.2021, і відповідачем таке не заперечується, зокрема, у відзиві на позов (а.с. 40), а судом встановлено, що відповідачем не забезпечено позивачу реалізацію його прав, гарантованих Законом № 2011-XII та Порядком № 178, а саме на час прийняття наказу про виключення позивача зі списків особового складу військової частини, відповідач протиправно не здійснив належних розрахунків щодо виплати позивачу грошової компенсації вартості за неотримане під час проходження військової служби речове майно, передбаченої Законом № 2011-XII та Порядком № 178.

Судом першої інстанції вірно застосовані правові позиції Верховного Суду у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                               ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2021 року у справі № 380/9546/21, – без змін.

          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула