ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2022 року 
м. Київ

cправа №  907/93/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Малашенкової Т.М.,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи
касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Велт"
на ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус"
до приватного підприємства "Ніка Транс"
про стягнення 2   678,50   євро
та зустрічним позовом приватного підприємства "Ніка Транс"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус"
про стягнення 36   000,00   грн.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1.          Короткий зміст позовних вимог

1.1.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" (далі - ТОВ "Домус Фрігус") звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом до приватного підприємства "Ніка Транс" (далі - ПП "Ніка Транс") про стягнення 2 678,50 Євро вартості пошкодженого майна.
1.2.          Позовні вимоги мотивовано тим, що 17.09.2019 між ТОВ "Домус Фрігус" (замовник) та ПП "Ніка Транс" (експедитор) укладено договір-заявку на транспортно-експедиторські послуги №17092019. Відповідно до умов даного договору експедитор зобов`язується надати послуги перевезення, а замовник зобов`язується їх прийняти та оплатити.

1.3.          Звертаючись до суду з позовом ТОВ "Домус Фрігус" вказував про те, що у зв`язку з пошкодженням товару під час його транспортування ПП "Ніка Транс"  (експедитор) товариство змушено було нести витрати, пов`язані з придбанням нового (такого ж) товару для поставки кінцевому покупцю. Вказані витрати ТОВ "Домус Фрігус" мають бути покладені на ПП "Ніка Транс" оскільки відповідно до умов договору експедитор відповідає за збереження вантажу з моменту завантаження до моменту розвантаження в місці доставки за наявності пломб та, відповідно має обов`язок відшкодування збитків, заподіяних пошкодженням, нестачею, втратою вантажу під час перевезення.

1.4.          ПП "Ніка Транс" (далі - відповідач за первісним позовом) звернулось до господарського суду Закарпатської області з зустрічним позовом до ТОВ "Домус Фрігус" (далі - позивач за первісним позовом) про стягнення 36 000,00 грн вартості послуг перевезення вантажу.

1.5.          Позовні вимоги ПП "Ніка Транс" мотивовано тим, що ТОВ "Домус Фрігус" уникає сплати суми 36 000,00 грн за надані послуги з перевезення згідно укладеного сторонами договору-заявки на транспортно-експедиторські послуги. З огляду на наведене  просить суд стягнути з позивача за первісним позовом вартість наданих послуг.

2.          Короткий зміст судових рішень

2.1.          Рішенням господарського суду Закарпатської області від 27.04.2021, яке залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.11.2021 у справі №907/93/20, первісний позов задоволено частково. Провадження у справі за первісним позовом у частині стягнення суми боргу в розмірі 1 093,17 Євро закрито; стягнуто з ПП "Ніка Транс" на користь ТОВ "Домус Фрігус" збитки у розмірі 1 585,33 Євро;  стягнуто з ПП "Ніка Транс" на користь ТОВ "Домус Фрігус" 1 244,12 грн витрат зі сплати судового збору. Провадження у справі №907/93/20 за зустрічним позовом закрито.

2.2.          Товариство з обмеженою відповідальністю "Велт" (далі - ТОВ  "Велт") звернулося до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Закарпатської області від 27.04.2021 зі справи №907/93/20. В обґрунтування доводів апеляційної скарги ТОВ "Велт"  посилалося, зокрема, на те, що оскаржуване судове рішення порушує його законні права та інтереси, оскільки саме названим товариством безпосередньо здійснювалось перевезення вантажу, обставини пошкодження якого встановлено в оскаржуваному рішенні, а тому рішення суду у справі №907/93/20 підлягає скасуванню на підставі пункту 4 частини третьої статті 277 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України). Суд першої інстанції під час розгляду справи не надав оцінки обставинам, що пошкодження вантажу, перевезення якого здійснювалось  ТОВ  "Велт" сталося не з вини вказаного товариства, а внаслідок неналежного упакування для збереження вантажу під час транспортування саме відправником вантажу. Також ТОВ  "Велт" вказувало на те, що сума стягнення за зустрічними позовними вимогами стягнення, заявлена ПП "Ніка Транс" у зустрічному позові, не підлягала зменшенню за рахунок задоволених судом вимог ТОВ "Домус Фрігус" заявлених у первісному позові, а тому суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі за зустрічним позовом у зв`язку з відсутністю предмета спору.

2.3.          Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 (колегія суддів: Бонк Т.Б., Матущак О.І., Якімець Г.Г.) апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ТОВ  "Велт" на рішення господарського суду Закарпатської області від 27.04.2021 зі справи №907/93/20 закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України.

2.4.          Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано, зокрема, тим, що ТОВ  "Велт" не є учасником спірних правовідносин у даній справі; оскаржуваним судовим рішенням зі справи питання про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ  "Велт" не вирішувалося. Предметом дослідження у справі №907/93/20 були лише договірні відносини між замовником та експедитором.

2.5.          Оскаржуваним судовим рішенням повинно бути безпосередньо вирішено питання щодо прав незалученої особи (її інтересів, обов`язків), тобто в мотивувальній або резолютивній частинах рішення повинні міститися висновки про права та обов`язки цієї особи. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не має братися до уваги.

2.6.          Твердження (припущення) апелянта про потенційну можливість впливу оскаржуваного рішення на його права та інтереси у зв`язку з тим, що ним фактично здійснювалось спірне перевезення, можуть бути предметом дослідження в межах іншої справи, де позовні вимоги будуть спрямовані саме до ТОВ  "Велт"  та не можуть бути достатньою та належною підставою для розгляду апеляційної скарги.

3.          Короткий зміст вимог касаційної скарги

3.1.          Не погоджуючись з ухвалою суду Західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 зі справи №907/93/20 ТОВ   "Велт" (далі -  скаржник) звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, з посиланням на порушення норм матеріального та  процесуального права, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а справу за апеляційною скаргою названого товариства направити до Західного апеляційного господарського суду для продовження її розгляду.

4.          АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1.          Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1.1.          За доводами скаржника, порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права призвело до хибного висновку про те, що рішенням у справі не порушено права та інтереси ТОВ  "Велт", яке є "фактичним перевізником" оскільки до здійснення перевезення було залучено автомобіль належний товариству. Згідно з Актом про невідповідність товарів відомостям, зазначеним у документах про пошкодження товарів, їх упаковки або про їх втрату, виявлених при прийомі товару від 24.09.2019 №1 (далі - Акт №1),  складеним вантажоотримувачем та ТОВ "Велт" ("фактичним перевізником") у графі: характеристики пошкодження зазначено, що пошкоджена упаковка. Вказаний Акт №1 підписаний представником позивача за первісним позовом. На думку скаржника, відсутність вини перевізника була встановлена у зазначеному вище Акті №1, а тому відповідач і підписав міжнародну товаротранспортну накладну без застережень.

4.1.2.          За твердженням скаржника, суд апеляційної інстанції не взяв до уваги, що оскаржуваним судовим рішенням у даній справі, було "встановлено вину перевізника у пошкодженні вантажу під час перевезення", яким, на думку скаржника є  ТОВ  "Велт". Саме з цих підстав за рішенням суду і було стягнуто збитки з експедитора (відповідача). Тому, на думку скаржника, ці обставини в силу положень статті 75 ГПК України не підлягатимуть доказуванню у разі звернення експедитора (ПП "Ніка Транс") з позовом до  ТОВ  "Велт", яке у свою чергу з вказаних підстав буде позбавлене права на справедливий суд. Не залучивши до участі у справі ТОВ  "Велт" ("фактичного перевізника") суд розглядаючи справу вирішив питання щодо його прав та обов`язків, а саме:  визнав винним у пошкодженні вантажу. Відповідно незалучення скаржника до участі у розгляді справи позбавило його права захищати свої інтереси у спорі щодо відшкодування збитків, заподіяних пошкодженням, нестачею, втратою вантажу під час перевезення.

4.1.3.          На думку скаржника, саме ТОВ "Домус Фрігус" як відправник має нести відповідальність за пошкодження товару при перевезенні, оскільки вантаж було пошкоджено саме через його неналежну упаковку і саме ці обставини підтверджено у Акті №1. З огляду на те, що упаковка містила приховані\неочевидні дефекти які перевізних не виявив при завантаженні, відповідальність за пошкодження упаковки має бути покладена на відправника відповідно до положень статті 10 Конвенції про договір міжнародного автомобільного перевезення вантажів, вчиненої 19.05.1956 м. Женева (далі - Конвенція). Суд першої інстанції вказаних обставин не врахував та помилково дійшов до висновку , про те, що упаковка має бути цілісна тільки на момент завантаження , що суперечить статті 10 Конвенції, статті 308 Господарського кодексу України та пункту 5 договору-заявки на транспортно-експедиторські послуги №17092019.

4.1.4.          ТОВ  "Велт" зазначає, що судом апеляційної інстанції не враховано висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 05.02.2018 зі справи №903/181/18.

4.2.          Доводи інших учасників справи
4.2.1.          Сторони не скористалися своїм правом на подання відзивів на касаційну скаргу.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
5.          Джерела права. Оцінка аргументів учасників справи і висновків апеляційного господарського суду

5.1.          Відповідно до статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

5.2.          Здійснивши розгляд касаційної скарги у письмовому провадженні, дослідивши наведені у ній доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування норм процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

5.3.          Відповідно до частини першої статті 17 ГПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи.

5.4.          Згідно з частиною першою статті 254 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

5.5.          З наведеного слідує, що ГПК України виокремлено коло осіб, наділених процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які умовно можна поділи на дві групи: 1) учасники справи; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

5.6.          При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

5.7.          Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або якщо суд вирішив питання про обов`язки цієї особи чи про її інтереси у відповідних правовідносинах.

5.8.          Отже, після прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які конкретно.

5.9.          Встановивши такі обставини, суд вирішує питання про залучення скаржника до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору та, як наслідок, скасовує судове рішення на підставі пункту 4 частини третьої статті 277 ГПК України, оскільки таке порушення норм процесуального права є в будь - якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв судове рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

5.10.          Якщо ж судом апеляційної інстанції буде встановлено, що права, інтереси та (або) обов`язки такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права, інтереси та (або) обов`язки у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд вправі закрити апеляційне провадження на підставі пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України, оскільки у такому випадку не існує правового зв`язку між скаржником і сторонами у справі, у зв`язку з чим відсутній суб`єкт апеляційного оскарження.

5.11.          Подібний за змістом правовий висновок викладений у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.08.2019 у справі №62/112, від 16.01.2020 у справі №925/1600/16, від 06.10.2020 у справі №910/21451/16 та від 03.12.2020 у справі №908/3338/19.

5.12.          Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи зачіпає оскаржуване судове рішення безпосередньо права та обов`язки скаржника, та лише після встановлення таких обставин, вирішити питання про залучення такої особи у якості третьої особи та про скасування судового рішення, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про її права, інтереси та (або) обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

5.13.          Подібна за змістом правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.05.2018 у справі №910/22354/15, від 19.06.2018 у справі №910/18705/17, від 11.07.2018 у справі № 911/2635/17, від 06.12.2018 у справі №910/22354/15.

5.14.          Судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи. Тобто суд має розглянути і вирішити спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або в рішенні міститься судження про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийнято про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення наведено висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки такої особи.

5.15.          При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним і безумовним, а не ймовірним.

5.16.          У справі №907/93/20  ТОВ  "Велт" звернулося до апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою та стверджувало, що всі судове рішення у цій справі було прийнято з порушенням норм процесуального права в частині визначення прав і обов`язків особи, без його залучення до участі у справі.

5.17.          Відхиляючи відповідні доводи скаржника, апеляційний господарський суд встановив, що у оскаржуваному рішенні  немає жодного обмеження, позбавлення, скасування або припинення прав чи обов`язків ТОВ  "Велт". Оскаржуване рішення не містить будь-якого посилання на права, інтереси чи обов`язки останнього, рішення з цього приводу судом також не приймалося. В описовій, мотивувальній та резолютивній частині судового рішення відсутні висновки та судження стосовно особисто ТОВ  "Велт", його прав, обов`язків чи інтересів.

5.18.          Колегія суддів погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції. Зміст рішень судів попередніх інстанцій не вказує на те, що вони безпосередньо стосуються прав, інтересів та (або) обов`язків цієї особи, оскільки у мотивувальних частинах не наведено висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ  "Велт", як і у резолютивних частинах рішень суди прямо не вказали про права та обов`язки зазначеної особи.

5.19.          ТОВ  "Велт" не є учасником цієї справи; не є стороною у спірних правовідносинах (за договором-заявкою на транспортно-експедиторські послуги №17092019); судами не вирішувалося питання про права, інтереси та/або обов`язки скаржника і рішення не зачіпають безпосередньо права та обов`язки такої особи; ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішень у цій справі не містять жодних посилань і застережень, а також висновків щодо прав або обов`язків скаржника, а містять виключно висновки щодо правовідносин між ТОВ "Домус Фрігус" та ПП "Ніка Транс" за договором-заявкою на транспортно-експедиторські послуги №17092019.

5.20.          Правовідносини між ПП "Ніка Транс" і скаржником -          ТОВ  "Велт", які виникли у зв`язку з тим, що перевезення за цим договором здійснювалось безпосередньо автомобілем належним  названому товариству, не були предметом розгляду судами у цій справі та не досліджувались під час вирішення спору у ній.

5.21.          Тобто рішення судів у справі №907/93/20 не містять судження про права, інтереси та (або) обов`язки ТОВ  "Велт", а спір у цій справі не було розглянуто і вирішено щодо правовідносин, учасником яких прямо є скаржник, що спростовує доводи касаційної скарги про протилежне.

5.22.          Таким чином, ТОВ  "Велт" не доведено наявності у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її (1) право, (2) інтерес, (3) обов`язок, і що такий зв`язок є очевидним і безумовним, а не ймовірним.

5.23.          Відповідно до пункту 3 частини першої статті 264 ГПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

5.24.          Ураховуючи викладене, з урахуванням предмету позову у цій справі та встановлених у рішеннях судів попередніх інстанцій обставин, колегія суддів вважає, що апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку щодо закриття апеляційного провадження.

5.25.          У свою чергу, інші доводи скарги, у тому числі і доводи щодо неврахування судами попередніх інстанцій правових висновків Верховного суду, викладених у постанові від 05.02.2018 зі справи №903/181/18, Суд не бере до уваги, оскільки вони стосуються розгляду справи по суті, що не є предметом вказаного касаційного провадження.

5.26.          Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (рішення у справах "Пономарьов проти України" та "Рябих проти Російської Федерації", у справі "Нєлюбін проти Російської Федерації"), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень, наявності яких у даній справі скаржником не зазначено й не обґрунтовано. 

5.27.          Скаржнику надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у касаційній скарзі, не спростовують вказаного висновку.

5.          Висновки за результатами розгляду касаційної скарги 
5.1.          За змістом пункту 1 частини першої статті 308 ГПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

5.2.          Відповідно до частини першої статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

5.3.          З урахуванням встановлених статтею 300 ГПК України меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду апеляційної інстанції - без змін.

6.          Розподіл судових витрат

6.1.          Судовий збір за подання касаційної скарги в порядку статті 129 ГПК України необхідно покласти на скаржника.
Керуючись статтями 300, 308, 309, 315 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Велт" залишити без задоволення, а  ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 30.05.2022 зі справи №907/93/20 - без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                          І. Бенедисюк

Суддя                                                                                          І. Колос

Суддя                                                                                          Т. Малашенкова