ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2022 року 
м. Київ

справа № 160/8242/18
адміністративне провадження № К/9901/26949/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Яковенка М. М.,
суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції адміністративну справу №  160/8242/18
за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «ХайдельбергЦемент Україна» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДПС на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду (суддя Боженко Н. В.) від 24 січня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Божко Л. А., Дурасова Ю. В., Лукманова  О. М.) від 26 лютого 2020 року,
УСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ
1. У листопаді 2018 року Приватне акціонерне товариства «ХайдельбергЦемент Україна» (далі - ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна») звернулося до суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15 серпня 2018 року № 0006614608.
2. В обґрунтування позову позивач зазначає, що відомості, наведені відповідачем в акті перевірки, є недостовірними та такими, що суперечать фактичним обставинам, а висновки ґрунтуються виключно на аналізі господарських взаємовідносин контрагента ТОВ «Теса-Групп» з іншими суб`єктами господарювання, з якими позивач не перебував у безпосередніх господарських правовідносинах. Позивач наголошує, що він є добросовісним платником податків та виконав усі передбачені законом умови щодо формування податкового кредиту, має всі документальні підтвердження його розміру, залишок якого цілком правомірно включено до складу від ємного значення. При цьому, відповідно до вимог чинного законодавства, платник податків не несе відповідальності за порушення, допущені контрагентом. 
3. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року, позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 15 серпня 2018 року №  0006614608, винесене Офісом великих платників податків ДФС.
Стягнуто з Офісу великих платників податків ДФС за рахунок бюджетних асигнувань на користь ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» сплачений судовий збір у розмірі 43 068,06 грн.
4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 19 жовтня 2020 року Офіс великих платників податків ДПС звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» в задоволенні позову.
5. Ухвалою Верховного Суду від 10 грудня 2020 року, після усунення недоліків, відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву. Витребувані матеріали справи.
6. 04 січня 2021 року до Верховного Суду від ПАТ «Кривий Ріг Цемент» (правонаступник ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна») надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останнє просить залишити касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС без задоволення, а рішення  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року залишити без змін.
7. Ухвалою Верховного Суду закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд у попередньому судовому засіданні.
IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
8. Судами попередніх інстанцій встановлено, що в період з 27 червня 2018 року по 19 липня 2018 року посадовими особами відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питання дотримання вимог податкового законодавства України при фінансово-господарських взаємовідносинах з ТОВ «Теса-Групп» за червень-грудень 2017 року, за результатами якої складено акт від 25 липня 2018 року № 63/28-10-46-08-00292923, яким встановлено порушення позивачем вимог:
- пункту 44.1 статті 44, підпункту 134.1.1 статті 134 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування за 2017 рік на 2 871 203 грн;
- пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.6 статті 198, пункту 201.1 статті 201 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 433 228 грн, в тому числі: за червень 2017 року у сумі 74 471,15 грн, за липень 2017 року у сумі 76 293,46 грн, за серпень 2017 року у сумі 81 075,38 грн, за вересень 2017 року у сумі 80 508,58 грн, за жовтень 2017 року у сумі 70 687,02 грн, за листопад 2015 року у сумі 50 191,73 грн;
- завищено залишок від`ємного значення, який включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (ряд. 21) за грудень 2017 року на суму 45 306 грн;
9. Відповідно акту перевірки встановлено, що в перевіряємому періоді позивач мав взаємовідносини з ТОВ «Теса Групп» та встановлено нереальність господарських операцій за період червень грудень 2017 року.
10. Податковим органом зроблено висновок про нереальність господарських операцій з даним контрагентом, оскільки згідно наданих до перевірки документів, а саме, звітів розрахунку відпрацьованого часу за червень-грудень 2017 року для виконання послуг на ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» у червні-грудні 2017 року ТОВ «Теса Групп» були залучені фізичні особи для проведення навантажувально-розвантажувальних робіт. Очищення між камерних і вихідних решіток цементних млинів в м. Камянське.
При цьому, до перевірки не надано щоденні наряди-завдання для ТОВ «Теса Групп» щодо тарування, погрузки, вигрузки сировини/готової продукції. Із-за відсутності щоденного тарування, погрузки, вигрузки сировини/готової продукції неможливо підтвердити фактичні обсяги наданих послуг ТОВ «Теса Групп» за місяць, які відображені в актах прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг). Тобто, в ході перевірки ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» документально не підтверджено фактичний обсяг виконаних робіт.
11. Також на порушення підпункту 1.1.6 Додатку 1 до Договору підряду від 16 грудня 2016 року №  19318 не виконані визначені вимоги щодо оформлення документів, а саме: табель виходу та відомості контрольно-пропускної системи ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» не завізовані представниками Замовника та Підрядника.
12. Відповідно до 1С Податковий блок ТОВ «Теса Групп» подано до ДПІ у Шевченківському районі м. Дніпра податковий розрахунок сум доходу нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за 3 квартал 2017 року від 09 листопада 2017 року №  9234913989 та до Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області за 4 квартал 2017 року від 08 лютого 2018 року № 9298337590, згідно яких встановлено, що ряд фізичних осіб не рахуються як основні працівники ТОВ «Теса Групп» (код доходу 101), ніяк сумісники, або працівники, що виконують роботи за договорами цивільно-правового характеру (код 102), що свідчить про неможливість підтвердження факту надання послуг вищевказаними фізичними особами на ПАТ ХайдельбергЦемент Україна від ТОВ «Теса Групп».
13. Також, податковим органом зазначено, що ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» не надано до перевірки письмові згоди на право залучити до виконання робіт субпідрядників-постачальників ТОВ «Теса Групп».
14. Крім того, за результатами аналізу інформації, наявної в базах даних податкового органу, відповідачем встановлено відсутність у ТОВ «Теса Групп» необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, оборотних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів при значних обсягах реалізації товарів (робіт, послуг).
15. Також, податковим органом зазначено, що за даними Єдиного реєстру судових рішень встановлено, що ТОВ «Теса Групп» фігурує у декількох кримінальних провадженнях, внесених до ЄРДР як підприємство, яке формує фіктивний податковий кредит для інших підприємств, а саме: за № 32016100030000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 205, частиною п`ятою статті 27, частиною другою статті 212, частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 212, частиною другою статті 205 Кримінального кодексу України; за №  32017050290000023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України; за №  32016050290000003 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 212 Кримінального кодексу України.
16. 25 липня 2018 року позивач подав заперечення на акт перевірки.
17. 10 серпня 2018 року відповідачем внесені відповідні зміни, де у зв`язку з технічною помилкою в абзаці 3 сторінки 17 акта перевірки необхідно вважати вірним період «з 01 червня 2017 року по 31 грудня 2017 року» та на всіх аркушах акту замість періоду листопад 2015 року вірним вважати період листопад 2017 року, а в іншій частині акт перевірки залишений без змін.
18. 15 серпня 2018 року на підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 0006614608, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 2 871 203 грн за 2017 рік.
19. Вважаючи зазначене податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.
IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
20. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що факт здійснення реальної господарської операції між позивачем та вищевказаним контрагентом підтверджується відповідними первинними документами, які відображають зміст та обсяг цих господарських операцій. Під час розгляду справи спростовано доводи податкового органу стосовно відсутності у ТОВ «Теса Групп» та залучених цим підприємством субпідрядників необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності в обсягах задекларованих показників.
21. При цьому суди зауважили, що документи, які оформлювалися ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» та ТОВ «Теса Групп» відповідно до умов Додатку № 1 (виробничі довідки, відомості контрольно-пропускної системи, табелі виходів тощо), не є первинними документами, у розумінні чинного законодавства України, оскільки вони не є підставою для бухгалтерського обліку операцій з виконання робіт ТОВ «Теса Групп» за Договором; ці документи оформлювалися ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» та ТОВ «Теса Групп» з метою підтвердження та обґрунтування відомостей, внесених сторонами до актів приймання виконаних робіт; оформлення таких документів не з тією періодичністю, не в тій формі, не в тому обсязі та не в тому порядку, не свідчить про нереальність та безтоварність господарських операцій ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» з ТОВ «Теса Групп».
22. Також суди зауважили, що посилання відповідача на податкову інформацію відносно контрагента позивача по ланцюгах постачання, а також на податкову інформацію, надану іншими контролюючими органами, не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів контрагента позивача, а отже, не є належним доказом в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
23. Щодо посилання відповідача на порушення кримінальних справ відносно ТОВ «Теса Групп» суди зауважили, що вироки по вказаним кримінальним провадженням відсутні, а факт відкриття кримінального провадження не є підставою для прийняття відповідного рішення та не стосується предмету доказування по даній справі.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
24. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
25. Підставою касаційного оскарження судових рішень у цій справі скаржником зазначено неправильне застосування судами норм матеріального права у випадку, передбаченому пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України - якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року по справі № 814/937/15 та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.
26. Зокрема в доводах касаційної скарги відповідач зазначає, що відповідно до обставин що підлягали дослідженню під час розгляду справи № 814/937/15 податковим органом було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку, в той час як у справі № 160/8242/18 Офісом великих платників податків ДПС було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна». Відповідно до обставин що підлягали дослідженню під час розгляду справи № 814/937/15 до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, були включені суми сплачені у ціні придбаних товарно-матеріальних цінностей, зокрема предмети промислової гігієни та засоби індивідуального захисту, в той час як у справі № 160/8242/18 дослідженню підлягали роботи з тарування та навантаження товарного та навального цементу.
27. На переконання відповідача, зазначені відмінності справ № 814/937/15 та № 160/8242/18 виключають можливість застосування до спірних правовідносин висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 08 травня 2018 року по справі № 814/937/15.
28. При цьому, скаржник в обґрунтування висновків про нереальність господарських операцій позивача з його контрагентом покликається на наявну податкову інформацію, яка свідчить про неможливість здійснення останнім господарських операцій та вказує на дефектність документів, які оформлювалися ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» та ТОВ «Теса Групп» відповідно до умов Додатку № 1 (виробничі довідки, відомості контрольно-пропускної системи, табелі виходів тощо).
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
29. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України (тут і далі, в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), виходить з такого.
30. Відповідно до абзацу першого пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
31. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (абзац другий пункту 44.1 статті 44 ПК України).
32. Згідно зі статтею 1 Закону України від 16 липня 1999 року № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 996-XIV) первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію.
33. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
34. Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
35. Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.
36. Так, підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
37 За приписами пункту 44.2 статті 44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
38. Таким чином, витрати для цілей визначення фінансового результату до оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарських операцій, які є підставою для формування податкового обліку платника податків.
39. В той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні витрат та податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.
40. Судами попередніх інстанцій встановлено, що перевіряємому періоді ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» мало взаємовідносини з ТОВ «Теса-Групп» (код ЄДРПОУ 39383446).
41. Так, ТОВ «Теса-Групп» було обрано постачальником робіт відповідно до умов процедури закупівель, що встановлена у позивача, за результатами проведення тендеру, оформленого Протоколом вибору підрядника № 1852 від 26 грудня 2016 року, за найбільш прийнятними розцінками на послуги, копія якого міститься в матеріалах справи.
42. Укладення договору між підприємствами було погоджене Правлінням позивача, згідно вимог п.12.2 Статуту позивача, що підтверджується копією витягу з протоколу правління позивача №1/2017 від 19 січня 2017 року.
43. 16 грудня 2016 року між ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» (замовник) та ТОВ «Теса-Групп» (підрядник, якого обрано за результатами тендера) укладено договір підряду № 19318, предметом якого є виконання робіт у відповідності з умовами Договору, зазначених у Додатку № 1. Найменування, перелік робіт, адреса виконання, строк виконання, вартість робіт та вимоги до якості, визначаються сторонами в Додатку № 1 до Договору, який є невід`ємною частиною цього договору.
Відповідно до додаткової угоди № 1 від 11 січня 2017 року, до договору підряду № 19318 від 16 грудня 2016 року в обов`язковому порядку до акту приймання виконаних робіт Підрядник повинен долучити слідуючі документи: а)табель виходів, завізований з боку підрядника і замовника; б) відомості контрольно пропускної системи ПАО ХЦУ, підписані замовником та підрядником; в) щоденні наряди замовлення на виконання робіт, завізовані підрядником та замовником; г) расходні накладні на матеріали; д) документи на ввіз та вивіз матеріалів і механізмів; е) сертифікати на використані матеріали.
44. Предметом Договору є виконання робіт щодо: очищення міжкамерних та вихідних решіток цементних млинів; тарування та навантаження тарованого цементу в залізничні вагони та автотранспорт; навантаження навального цементу в залізничні цистерни; навантаження навального цементу через неавтоматизовані вузли навантаження в залізничні вагони типу «Хопер» та автотранспорт; навантаження навального цементу через автоматизований термінал в автотранспорт: пакування (палетування) та відвантаження цементу на палетах в мішках по 25 кг; розвантаження залізничних вагонів на території Дніпродзержинського (Кам`янського) заводу Позивача; очищення залізничних шляхів на території Дніпродзержинського (Кам`янського) заводу позивача.
45. На підтвердження факту виконання ТОВ «Теса-Групп» робіт надано копії наступних документів: договору підряду № 19318 від 16 грудня 2016 року; Додатку № 1 від 16 грудня 2016 року до Договору № 19318 від 16 грудня 2016 року, Додатку № 2 від 16 грудня 2016 року до Договору №  19326 від 16 грудня 2016 року, Додатку № 3 від 16 грудня 2016 року до Договору № 19326 від 16 грудня 2016 року, Додатку №4 від 16 грудня 2016 року до Договору №19326 від 16 грудня 2016 року, Додатку № 5 від 16 грудня 2016 року до Договору №19326 від 16 грудня 2016 року; листів ТОВ «Теса-Групп» про видачу пропусків; журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці від 06 січня 2017 року по 11 жовтня 2017 року; актів-допуску; нарядів-завдань; актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг); розрахунків відпрацьованого часу; довідок про вантаж; обротно-сальдових відомостей ТОВ «Теса-Групп»; податкових накладних; квитанцій про реєстрацію накладних, журнали обліку очистки, платіжні доручення.
46. Оцінивши первинні документи бухгалтерського обліку та податкову звітність ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна», суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що отримання позивачем послуг від ТОВ «Теса-Групп», здійснення розрахунків, використання їх у власній господарській діяльності підтверджується наданими позивачем документами, які також були досліджені контролюючим органом під час проведеної перевірки.
47. Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.
48. При цьому суди обґрунтовано виходили з того, що документи, на що посилався відповідач, а саме, виробничі довідки, відомості контрольно пропускної системи, табелі виходів і ін. не є первинними документами, оскільки вони не є підставою для бухгалтерського обліку операцій з виконання робіт за Договором підряду.
49. Посилання контролюючого органу на податкову інформацію щодо ТОВ «Теса-Групп» як на підставу для відмови в задоволенні позову, правомірно не взято до уваги судами попередніх інстанцій, оскільки податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни в тому числі тими, які не були безпосередніми постачальниками товару, та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей.
50. Відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 17 листопада 2020  року у справі № 816/5040/14 норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
51. Зазначене підтверджується і практикою Європейського суду з прав людини: рішення від  09  січня 2007 року (заява № 803/02) у справі «Інтерсплав проти України»; рішення від 22 січня 2009 року (заява № 3991/03) «Справа БУЛВЕС проти Болгарії»; рішення від 18 березня 2010 року (заява №  6689/03) у справі «Бізнес Супорт Центр» проти Болгарії».
52. Отже, лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит та праві на отримання бюджетного відшкодування. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а повинні бути підтверджені належними, достатніми, достовірними доказами із законних джерел у їх взаємній сукупності.
53. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про безтоварність операцій позивача та його контрагентів. Не наведено відповідачем й обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).
54. За відсутності в матеріалах справи будь-яких доказів, які б свідчили, що господарські операції позивача із вказаним контрагентом були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди, наявності недоліків у первинних документах тощо, суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку, що у ПАТ «ХайдельбергЦемент Україна» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум валових витрат по операціям з ТОВ «Теса-Групп».
55. Посилання контролюючого органу на наявність кримінальних проваджень також об`єктивно не прийнято до уваги судовими інстанціями, оскільки відповідно до положень частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою, проте відповідачем, всупереч вимог частини другої статті 77 КАС України, такого доказу як вирок надано не було.
56. Оцінка документів як письмових доказів здійснюється відповідно до положень процесуального принципу допустимості доказів, закріпленого в статті 74 КАС України, частиною другою якої визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
57. Сам факт наявності кримінального провадження не є беззаперечним доказом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій, здійснених між платником та його контрагентом. Під час проведення господарських операцій платник податку може бути і необізнаним щодо дійсного стану правосуб`єктності свого постачальника (в тому числі по ланцюгу постачання) і реально отримати від нього товари/роботи/послуги, незважаючи на те, що контрагент можливо і має намір щодо порушення податкового законодавства.
58. Наведене правозастосування відповідає висновку Верховного Суду, викладеному, зокрема, в постановах від 09 липня 2020 року у справі № 826/9561/17, від 04 вересня 2020 року у справі №  1640/2783/18, від 25 вересня 2019 року у справі № 817/992/15.
59. За таких обставин доводи судових інстанцій про необ`єктивність твердження відповідача щодо завищення позивачем від`ємного значення об`єкту оподаткування за оспорюваними господарськими операціями ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права.
60. Ураховуючи вищевикладене, колегією суддів встановлено, що доводи касаційної скарги про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права не знайшли підтвердження.
61. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДПС залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 січня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2020 року у справі №  160/8242/18 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                 М. М. Яковенко
Судді                                                                                                    І. В. Дашутін
                                                                                                    О. О. Шишов