Справа № 464/4738/20                                Головуючий у 1 інстанції: Дулебко Н.І.  
Провадження № 22-ц/811/3708/21                 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
       Категорія: 44 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

       07 червня 2022 року                                                          м.Львів
Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого – судді Бойко С.М.,
суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,
секретаря – Матяш С.І.,
з участю: позивача ОСОБА_1 , його представника –
ОСОБА_2 , представника відповідача  ОСОБА_3 –
ОСОБА_4 , представника відповідача АТ «Райффайзен
                           Банк» – Кожуховської О.Л.,  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , акціонерного товариства «Райффайзен Банк», третя особа – акціонерне товариство «Альфа-Банк», про відшкодування шкоди,

                        в с т а н о в и в:  
У вересні 2020 року ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з акціонерного товариства (далі – АТ) «Райффайзен Банк» майнову шкоду в розмірі 1175025,72 доларів США, що в еквіваленті, згідно з офіційним курсом НБУ, становить 32284889,18 грн., та моральну шкоду в розмірі 24300000 грн., а з  ОСОБА_3  – майнову шкоду в розмірі 130558,41 доларів США, що в еквіваленті, згідно з офіційним курсом НБУ, становить 3587209,81 грн., та моральну шкоду в розмірі 2700000 грн.  
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що за заявою кредитора АТ «Райффайзен Банк Аваль» 19 березня 2010 року Господарським судом Львівської області порушено справу про банкрутство фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та призначено розпорядником майна фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 –арбітражного керуючого Надлонка А.І.
Позивач вважає, що підстав для порушення справи про банкрутство не було, а така заява подана банком з метою припинити підприємницьку діяльність позивача та отримати контроль над усіма документами та його бізнесом, окрім того, посилається на незаконність дій арбітражного керуючого ОСОБА_3 під час здійснення процедури банкрутства, зокрема: щодо продовження здійснення ним ліквідаційної процедури після спливу строку такої у квітні 2012 року; звернення стягнення на майно, яке не підлягало реалізації в процедурі банкрутства фізичної особи – підприємця, не виключення ним майна з ліквідаційної маси ОСОБА_1 , яке належало його дружині ОСОБА_5 , не вжиття ним заходів щодо завершення ліквідаційної процедури у зв`язку із закінченням строку такої, не надання звіту ліквідатора з даними про визнання всіх боргів фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 такими, що є погашеними; внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців запису про припинення фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 03.10.2014 року на підставі ухвали Господарського суду Львівської області від 06.09.2014 року, яка була оскаржена та скасована 28.01.2015 року постановою Львівського апеляційного господарського суду і яка по суті не набрала законної сили.
Вважає, що арбітражним керуючим свідомо затягувалась судова процедура банкрутства, як у власних інтересах, з метою одержання винагороди, так і в інтересах кредитора АТ «Райффайзен Банк Аваль».
Зазначає, що під час ліквідаційної процедури були порушені його конституційні права, шляхом втручання в його особисте та сімейне життя, а також позбавлено його єдиного доходу, який він отримував від підприємницької діяльності, якою займався безперервно з 22.09.2005 року.
Вважає, що такі дії були вчинені банком не з метою повернення всієї заборгованості, а незаконно, саме для заподіяння йому (позивачу) шкоди, шляхом приховання від суду обставин отримання та використання кредитних коштів, які по суті були споживчим кредитом та не пов`язані з підприємницькою діяльністю, та за обставин, коли банк мав змогу отримати належні йому кошти у виконавчому провадженні, надавши позивачу можливість продовжувати здійснювати свою підприємницьку діяльність.
У зв`язку з цим, вважає незаконними дії щодо накладення арештів та реалізації належного йому майна, в тому числі, будинку, який використовувався для проживання його сім`ї, оскільки за кредитними вимогами банку він виступав позичальником, як фізична особа, а не як фізична особа – підприємець.
На переконання позивача, всі дії відповідачів були спрямовані на заподіяння йому шкоди, незаконне вилучення його майна та припинення його підприємницької діяльності. 
Також звертає увагу, що подане ним ще на початку 2019 року клопотання про закриття провадження у справі про банкрутство було розглянуте і задоволене судом лише у грудні 2019 року.
Зазначає, що за 10 років, протягом яких тривало провадження у справі про банкрутство, йому була заподіяна значна майнова та моральна шкода. 
Розмір майнової шкоди, завданої діями відповідачів, позивач оцінює у 1305584,13 доларів США, що становить 35872099 грн., з розрахунку щомісячної втрати доходу у розмірі 10280,19 доларів США за 127 місяців, протягом яких тривала судова процедура банкрутства. Позивач вважає, що з цієї суми майнової шкоди розмір відповідальності арбітражного керуючого ОСОБА_3 становить 10%, тобто 130558,41 доларів США, а ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» – 90%, тобто 1175025,72 доларів США.
Завдану моральну шкоду позивач обгрунтовує душевними стражданнями, яких він зазнав протягом 127 місяців здійснення розгляду проти нього судової справи про банкрутство, яка була порушена незаконно, а також незаконними діями відповідачів щодо припинення його підприємницької діяльності, продажу майна, збиранням щодо нього інформації, тиску щодо припинення розгляду справи на умовах банку, приниженні честі, гідності та втрати ділової репутації. 
Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12000 грн.
Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати з підстав порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.
Апелянт зазначає, що суд не виконав вимог ЦПК України щодо вирішення питань, передбачених статтею 264 цього Кодексу, під час ухвалення рішення та не навів мотивів такого, а також не надав належної правової оцінки наведеним ним аргументам при зверненні до суду із вказаним позовом. 
Стверджує, що факт заподіяння йому шкоди доведений матеріалами господарської справи про банкрутство, зокрема, незаконним ініціюванням ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» перед судом відкриття провадження у справі про банкрутство, розгляд справи впродовж 10 років, що свідчить про порушення встановлених законом строків розгляду такої справи, та закриття справи за його ( ОСОБА_1 ) клопотанням.
Вважає, що суд не дав належної правової оцінки усім доказам, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог.
Також вважає очевидним факт заподіяння йому шкоди тривалим припиненням його підприємницької діяльності.
На переконання апелянта, поза увагою суду залишились його аргументи щодо незаконності дій арбітражного керуючого в рамках ліквідаційної процедури, незаконності включення в ліквідаційну масу окремих об`єктів майна, а також незаконності продажу нерухомого майна, в тому числі й іпотечного, під час виконавчого провадження.
Вважає, що судом не надано оцінку тривалості ліквідаційної процедури та її не здійснення ліквідатором в інтересах кредиторів.
Звертає увагу на те, що відповідачем ОСОБА_3 було укладено договір з відповідачем АТ «Райффайзен Банк» для його участі в процедурі банкрутства, що суперечить вимогам закону, так як оплата послуг не може відбуватись згідно договору, оскільки в такому випадку арбітражний керуючий бере на себе зобов`язання, які суперечать цілям його діяльності, визначеної законом.
Зазначає, що судом не надано оцінки обставині незаконного збільшення відповідачем АТ «Райффайзен Банк» суми заборгованості ОСОБА_1 за кредитними договорами, шляхом їх переуступки та виведення коштів з неплатоспроможних банків. 
На переконання апелянта, судом не надано належної оцінки незаконності дії ліквідатора щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб – підприємців запису про припинення фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 на підставі ухвали господарського суду, яка була оскаржена та, в подальшому, скасована апеляційним судом, а отже, не набрала законної сили.
Апелянт вважає, що вагомим аргументом на підтвердження незаконності дій відповідачів є факт припинення провадження у справі про банкрутство за його ( ОСОБА_1 ) клопотанням, оскільки кінцевим наслідком такої процедури повинно було бути рішення про визнання ОСОБА_1 банкрутом, завершення ліквідаційної процедури та погашення боргів.
Окрім того, зазначає, що судом не надано оцінки частині підстав позовних вимог, заявлених в результаті їх уточнення заявами від 18 та 25 січня 2021 року. 
Відповідачі подали відзиви на апеляційну скаргу, в яких заперечили доводи та вимоги апелянта.
Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідачів, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Судом встановлено, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 19.03.2010 заяву ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №28/32 про банкрутство фізичної особи – підприємця (далі – ФОП) ОСОБА_1 , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та розпорядження майном боржника, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Надлонка А.І.
У заяві банку зазначено, що 23.04.2008 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», та ФОП ОСОБА_1 укладено кредитний договір №010/08-3/3684/в про надання ФОП ОСОБА_1 кредиту в розмірі 140000 доларів США строком до 22.04.2023 року зі сплатою 14,5% річних для придбання нерухомого майна. Виконання зобов`язань за кредитним договором забезпечено іпотекою нерухомого майна. 
Доводи позивача про те, що кредитний договір був споживчим, є безпідставними й спростовуються самим кредитним договором, який було укладено саме з ФОП ОСОБА_1 , й судовими рішеннями господарського суду, які наявні в матеріалах даної справи. 
У зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору, рішенням Господарського суду Львівської області від 10.04.2009 року з ФОП ОСОБА_1 у користь банку стягнуто заборгованість в розмірі 144136,52 доларів США, яке знаходилось на примусовому виконанні, однак, за рахунок іпотечного майна лише частково задоволено вимоги банку, іншого майна боржника, на яке б можна було звернути стягнення, за виданим судом виконавчим документом, не було, тому 11.02.2010 року державним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувачу, що зумовило звернення банку із заявою про порушення справи про банкрутство.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 20.09.2010 року затверджено реєстр вимог кредиторів, серед яких кредитори першої черги: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Альфа-Банк». Загальна сума вимог першої черги – 4385152,81 грн.
Постановою Господарського суду Львівської області від 20.10.2010 року ФОП ОСОБА_1 визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Надлонка А.І.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 16.09.2014 року затверджено звіт ліквідатора у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 , звільнено ФОП ОСОБА_1 від подальшого виконання вимог кредиторів – управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області на суму 2798,22 грн., Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на суму 80,63 грн., ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 948794,40 грн., припинено підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 та припинено провадження у справі №28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 .
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 року скасовано ухвалу Господарського суду Львівської області від 16.09.2014 року у справі №28/32, відмовлено в задоволенні клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Надлонка А.І. про затвердження звіту ліквідатора, справу про банкрутство ФОП ОСОБА_1 надіслано Господарському суду Львівської області для розгляду на стадії судової процедури ліквідації.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.04.2015 року припинено провадження у справі №28/32 в частині кредиторських вимог ПАТ «Альфа-Банк» на суму 2251612,52 грн., а також виключено з ліквідаційної маси боржника транспортний засіб TOYOTA Corolla, 2006 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та земельну ділянку в с. Бартатів Городоцького району Львівської області, площею 1,0471 га, кадастровий номер 4620980800:06:000:0029; припинено провадження у справі №28/32 в частині кредиторських вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 3445353,95 грн. та розгляд справи відкладено на 21.04.2015 року.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 21.04.2015 року звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута ФОП ОСОБА_1 затверджено; звільнено ФОП ОСОБА_1 від подальшого виконання вимог кредиторів управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області на суму 2798,22 грн., Львівського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на суму 80,63 грн., ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на суму 948794,40 грн.; підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 припинено; провадження у справі №28/32 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 припинено.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 року ухвалу Господарського суду Львівської області у справі №28/32 від 21.04.2015 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні заяви ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про зменшення розміру вимог кредитора у справі про банкрутство та клопотання ПАТ «Альфа-Банк» про припинення провадження в частині грошових кредиторських вимог банку в сумі 2251612,52 грн. та виключення з ліквідаційної маси боржника транспортного засобу TOYOTA Corolla, 2006 р. випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , та земельної ділянки в с. Бартатів, Городоцького району, Львівської області, площею 1,0471 га, кадастровий номер 4620980800:06:000:0029, відмовлено, справу передано на розгляд до Господарського суду Львівської області на стадію ліквідації.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 року вимоги апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 задоволено; ухвалу Господарського суду Львівської області у справі №28/32 від 21.04.2015 року скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні клопотання ліквідатора боржника – арбітражного керуючого Надлонка А.І. про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута відмовлено, справу передано на розгляд до Господарського суду Львівської області на стадію ліквідації.
Постановою Вищого господарського суду України від 13.10.2015 року касаційну скаргу ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» залишено без задоволення, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.06.2015 року залишено без змін.
Ухвалою суду від 24.05.2016 року у задоволенні клопотання про винесення окремої ухвали в порядку ст.90 ГПК України та повідомлення відповідних органів про незаконні вимоги щодо сплати боргу відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.07.2016 року вказану вище ухвалу суду залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 01.08.2017 року у задоволенні клопотань ОСОБА_1 від 11.05.2016 року та від 27.09.2017 року відмовлено, клопотання арбітражного керуючого Надлонка А.І. від 19.07.2017 року за №01-21/02-01/188 задоволено, затверджено оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_3 у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання повноважень арбітражного керуючого з моменту призначення у справі №28/32, затверджено звіт про оплату послуг арбітражного керуючого ОСОБА_3 у розмірі 1236742 грн. за весь період з 2010 – 2016 років, заяву арбітражного керуючого Худоногової Л.Ю. від 30.05.2017 року за №182/01-09 задоволено, ліквідатором ФОП ОСОБА_1 призначено арбітражного керуючого Худоногову Л.Ю.
Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 року ухвалу господарського суду Львівської області від 01.08.2017 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 без задоволення.
Постановою Вищого господарського суду України від 13.12.2017 року касаційну скаргу ФОП ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Господарського суду Львівської області від 01.08.2017 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 28.08.2017 року залишено без змін.
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.11.2018 року, яку залишено без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 19.12.2018 року та постановою Верховного Суду від 23.04.2019 року, провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 зупинено.
Після зупинення, провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 поновлено ухвалою Господарського суду Львівської області від 08.08.2019 року. 
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 30.10.2019 року заяву ПАТ «Кристалбанк» та клопотання ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено, здійснено заміну кредитора ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на правонаступників ПАТ «Кристалбанк» та ПАТ «Вектор Банк».
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.11.2019 року, яку залишено без змін ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 06.02.2020 року та, відповідно, залишено без задоволення апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 , клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області задоволено; здійснено заміну кредитора управління Пенсійного фонду України в Яворівському районі Львівської області на правонаступника Городоцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області; здійснено заміну кредитора Городоцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області на правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Цією ж ухвалою заяву ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор» та заяву АТ «Кристалбанк» задоволено; здійснено заміну кредитора АТ «Кристалбанк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Омега Фактор».
Ухвалою Господарського суду Львівської області від 06.12.2019 року, яка набрала законної сили, прийнято відмову арбітражного керуючого Худоногової Л.Ю. від клопотань від 29.01.2018 року за №195/01 та від 05.03.2018 року за №298/01 про затвердження звіту арбітражного керуючого про нарахування та виплату основної грошової винагороди, відшкодування витрат, понесених ліквідатором за період виконання нею повноважень ліквідатора із закриттям провадження в частині розгляду вказаних клопотань. У задоволенні клопотання боржника від 13.03.2018 року про винесення окремої ухвали щодо арбітражних керуючих Надлонка А.І. та Худоногової Л.Ю. відмовлено. Заяву арбітражного керуючого Худоногової Л.Ю. від 11.11.2019 року за №249/02 задоволено. Клопотання ОСОБА_1  від 19.09.2019 року задоволено. Припинено процедуру ліквідації ФОП  ОСОБА_1  та повноваження ліквідатора арбітражного керуючого Худоногової Л.Ю. Провадження у справі №28/32 закрито.
В поданому клопотанні ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі №28/32 на підставі п.1 та п.3 ч.1 ст.231 ГПК України у зв`язку з встановленням під час розгляду справи на стадії ліквідаційної процедури обставин, які є підставою для відмови у відкритті провадження. На думку заявника, доказами таких обставин є те, що заявлені кредиторські вимоги як ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», так і АТ «Альфа-Банк» про повернення кредитних коштів є вимогами, які не стосуються підприємницької діяльності ОСОБА_1 , а були отримані боржником для споживчих потреб.
Закриваючи провадження у справі про банкрутство, господарський суд виходив з наступного. 
У зв`язку з введенням в дію Кодексу України з процедур банкрутства та згідно з п.4 Прикінцевих та перехідних положень, з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Статтею 113 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що провадження у справах про неплатоспроможність боржника – фізичної особи, фізичної особи – підприємця здійснюється в порядку, визначеному цим Кодексом для юридичних осіб, з урахуванням особливостей, встановлених цією Книгою.
Згідно ч.1 ст.115 Кодексу України з процедур банкрутства, провадження у справі про неплатоспроможність боржника – фізичної особи або фізичної особи – підприємця може бути відкрито лише за заявою боржника.
Аналіз господарським судом вказаної правової норми дав підстави для висновку про можливість здійснення за цим Кодексом провадження у справі про неплатоспроможність боржника – фізичної особи, фізичної особи – підприємця лише за наявності згоди боржника. У даній справі боржником подано клопотання про закриття провадження у справі, що свідчить про відсутність згоди боржника – фізичної особи – підприємця ОСОБА_1  на здійснення провадження у справі про його неплатоспроможність. 
Саме з цієї підстави господарський суд припинив процедуру ліквідації ФОП ОСОБА_1 та закрив провадження у справі №28/32.
Водночас, господарський суд відхилив доводи боржника з покликанням на норму п.3 ч.1 ст.231 ГПК України, оскільки ухвала від 19.03.2010 року про порушення провадження у справі про банкрутство та постанова господарського суду від 20.10.2010 року про визнання боржника банкрутом, при прийнятті яких суд керувався Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», набрали законної сили.
З наведених висновків господарського суду слідує, що доводи позивача про незаконність відкриття провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1 є безпідставними.
Окрім того, за клопотаннями ОСОБА_1 , господарським судом надавалась оцінка законності дій та рішень арбітражних керуючих і у прийнятті відносно них окремих ухвал було відмовлено.
Також необхідно зазначити, що під час розгляду господарської справи №28/32 ФОП ОСОБА_1 оскаржувались інші судові рішення, які були предметом перегляду Верховного Суду.
Таким чином, господарським судом під час провадження у справі про банкрутство не було прийнято рішень, які б підтверджували чи встановлювали незаконність порушення справи про банкрутство, строків її розгляду та незаконність дій стягувача та/або арбітражних керуючих в процесі розгляду даної справи, а суд загальної юрисдикції не наділений повноваженнями оцінювати з точки зору законності прийняті господарським судом рішення та вчинені арбітражним керуючим дії в господарській справі – в справі про банкрутство, оскільки всі заяви, клопотання та скарги повинні розглядатись в рамках господарської справи в порядку господарського судочинства, в тому числі й щодо здійснення виконавчих дій по виконанню рішень господарського суду.
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених позивачем вимог, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду по суті вирішення даного спору і не вказують на допущення судом порушення норм матеріального та/або процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
У зв`язку із залишенням апеляційної скарги ОСОБА_1 без задоволення та несплатою апелянтом судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 15765 грн., судовий збір у вказаному розмірі підлягає стягненню з ОСОБА_1 в дохід держави, оскільки, відкриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд помилково зазначив, що апелянт звільнений від сплати судового збору, оскільки при зверненні до суду з даним позовом ОСОБА_1 сплатив судовий збір у розмірі 10510 грн. і в поданій до апеляційного суду апеляційній скарзі не просив звільнити його від сплати судового збору та не посилався на звільнення його від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів», на який апеляційний суд в ухвалі про відкриття апеляційного провадження помилково послався. 
Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. 
Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 15 вересня 2021 року залишити без змін. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 15765 (п`ятнадцять тисяч сімсот шістдесят п`ять) гривень. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. 
Повний текст постанови складений 17 червня 2022 року.

Головуючий                                          С.М. Бойко

Судді:                                                          С.М. Копняк

                                                А.В. Ніткевич