ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2022 року

м. Київ
справа № 320/3239/20
провадження № К/9901/8456/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Коваленко Н.В., суддів: Стрелець Т.Г., Чиркіна С.М., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення, скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії, за касаційною скаргою Загребельного Сергія Миколайовича на рішення Київського окружного адміністративного суду у складі судді Дудіна С.О. від 26 жовтня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: Оксененка О.М., Лічевецького І.О., Мельничука В.П. від 09 лютого 2021 року, 

УСТАНОВИВ:

Вступ

1. Позивач під час проходження строкової військової служби приймав участь в бойових діях на території Демократичної республіки Афгністан. Згідно довідки МСЕК позивачу при повторному огляді  встановлена II група інвалідності. Позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. Комісією Міноборони  відмовлено у призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність позивачу встановлено понад тримісячний термін після звільнення позивача зі служби; зміна групи інвалідності позивача була проведена понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності; позивачем не подано документу, що свідчить про причини та обставини поранення. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача позивач звернувся д о суду з позовом.

2. Зважаючи на фактичні обставини справи, доводи учасників справи, для правильного вирішення справи, Суду слід дати відповідь на такі питання: 1) чи є рішення Центральної військово-лікарської комісії Міноборони належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання позивача? 2) чи надано позивачем повний пакет документів, визначений пунктом 11 Порядку № 975?

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

3. Загребельний С.М. звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним рішення, скасування протоколу та зобов`язання вчинити певні дії, у якому просив:
— скасувати пункт 13 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 11 травня 2019 року № 54;
— зобов`язати Міністерство оборони України повторного розглянути заяву з документами Загребельного С.М. про виплату одноразової грошової допомоги та прийняти рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судовим рішенням.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

4. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року, у задоволенні позовних вимог Загребельному С.М. було відмовлено. 

5. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскільки позивачем не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми, або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного право порушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, у позивача відсутні підстави для отримання одноразової грошової допомоги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

6. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Загребельний С.М. звернувся із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій установлено, що Загребельний С.М. проходив строкову військову службу з 31 березня 1983 по 02 серпня 1985 року, і приймав участь в бойових діях на території Демократичної республіки Афганістан з 21 червня 1983 року по 02 серпня 1985 року.

8. На підставі звернення військового комісара Вишгородського районного військового комісаріату Київської області, Київським обласним бюро судово-медичної експертизи 23 лютого 2012 року було складено висновок № 24осв, згідно якого у 1984 році під час проходження служби в Афганістані позивач отримав осколкові поранення голови та правої руки.         

9. У відповідності до витягу із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 20 квітня 2012 року № 755, множинні вогнепальні осколкові поранення голови та правої руки (контузія головного мозку в 1984 році) позивача, наслідком яких стали рубці шкіри в зазначених анатомічних ділянках, що підтверджено висновком спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи Київського обласного бюро судово-медичної експертизи № 24осв від 23 лютого 2012 року, це поранення, контузія, захворювання, яке, пов`язано з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії.

10. Згідно довідки МСЕК серія КИО-1 № 0401335 від 25 червня 2012 року позивачу вперше встановлена II група інвалідності з 25 червня 2012 року, у зв`язку із отриманням поранення, контузії, захворювання, так, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії.

11. При повторному огляді, 02 листопада 2015 року позивачу було встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку з отриманням поранення, контузії, захворювання, яке пов`язане з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії, що підтверджується довідкою МСЕК серія АВ № 0198186 від 02 листопада 2015 року.

12. Позивач звернувся до військового комісара Вишгородського ОРВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з встановленням інвалідності пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні у країнах де велися бойові дії, до якої були додані документи згідно переліку наведеного в заяві.

13. 29 лютого 2016 року Київський обласний військовий комісаріат направив Департаменту фінансів Міністерства оборони України заяву позивача та документи для призначення і виплати одноразової грошової допомоги позивачу.

14. Рішенням комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби № 20 від 01 квітня 2016 року, повернуто на доопрацювання документи, оскільки в наданих документах немає підтвердження настання інвалідності під час проходження військової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення з такої служби, як це передбачено підпунктом 4 пункту 2 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 року № 499.

15. Не погоджуючись з такою відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

16. Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 10 лютого 2017 року у справі № 363/3743/16-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року, скасовано рішення Міністерства оборони України від 01 квітня 2016 року у формі пункту 41 протоколу засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, щодо повернення на доопрацювання заяви Загребельного С.М. та зобов`язано Міністерство оборони України розглянути заяву Загребельного С.М.  щодо вирішення питання про можливість призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності та прийняти відповідне рішення.

17. На виконання постанови Вишгородського районного суду Київської області від 10 лютого 2017 року у справі № 363/3743/16-а, комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, рішенням від 11 травня 2019 року, яке оформлено пунктом 13 протоколу № 54, відмовлено у призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги, оскільки інвалідність позивачу встановлено понад тримісячний термін після звільнення позивача зі служби; зміна групи інвалідності позивача була проведена понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності; позивачем не подано документу, що свідчить про причини та обставини поранення.

18. Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, Загребельний С.М. звернувся д о суду з позовом.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

19. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій не прийнято до уваги доводи позивача про те, що рішеннями судів по справі № 363/3743/16- а, які набрали законної сили, було встановлено, що причиною та обставинними поранення позивача є виконання обов`язків військової служби. Суд не прийняв до уваги доводи позивача про те, що позивач не зобов`язаний доводити, що його поранення не пов`язане із вчиненням правопорушення, якщо стосовно нього відсутні офіційні обвинувачення.

20. Відзиву на касаційну скаргу Загребельного С.М. на рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року Міністерством оборони України не подано. 

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Релевантні джерела права

21. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

22. Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

23. Згідно із підпунктом 4 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

24. Пунктом «б» частини першої статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого         законом          для працездатних осіб – у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності IІ групи.

25. Згідно із частиною шостою статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами. 

26. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України (частина дев`ята статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

27. Постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі – Порядок № 975).

28. Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

29. Пунктом 6 Порядку № 975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого         законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності IІ групи.

30. Пунктом 11 Порядку № 975 визначено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів попередніх інстанцій

31. Аналіз зазначених норм права діє підстави для висновку, що законодавець делегував Уряду повноваження визначати порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

32. Подання зазначених у пункті 11 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги.

33. При цьому Порядок № 975 не визначає, який саме документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги, на підтвердження обставин причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва).

34. Водночас, подання до Міноборони відповідного рішення військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших, зазначених у пункті 11 Порядку № 975, документів, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.

35. Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 822/220/18, документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення. Неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міноборони обов`язку щодо їх витребовування.

36. У зазначеній справі, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що надані позивачем документи, на підтвердження причин та обставин поранення (контузії, травми або каліцтва), а саме: акт судово-медичного дослідження та протокол засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону, не містять відомостей про обставини поранення позивача, зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.

37. Відтак, у контексті спірних правовідносин та обставин цієї справи, колегія суддів зазначає, що рішення Центральної військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв № 755 від 20 квітня 2012 року вказує лише на характер і давність тілесних ушкоджень. 

38. Зміст акта судово-медичного освідування № 24осв.-2012 вказує лише на характер і давність тілесних ушкоджень, тобто імовірність спричинення тілесних ушкоджень від дії гострих предметів, яке могло мати місце у 1984 році. При цьому, обставини отримання травми зафіксовано зі слів позивача.

39. З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що позивач не надав документ, який свідчить про причини та обставини поранення, а рішення Центральної військово-лікарської комісії Міноборони не є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання позивача.

40. Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права у спірних правовідносинах неодноразово викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 28 січня 2021 року у справі № 520/2047/19 та від 08 липня 2021 року у справі № 805/469/18-а.

41. Твердження позивача про те, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 10 лютого 2017 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2018 року у справі № 363/3743/16-а, було встановлено, що причиною та обставинними поранення позивача є виконання обов`язків військової служби є безпідставним, оскільки у вказаних судових рішеннях не надавалася правова оцінка факту наявності або відсутності у позивача документа, що свідчить про причини та обставини поранення. Предметом спору у справі № 363/3743/16-а було надання оцінки правомірності рішення відповідача про повернення документів на доопрацювання.

42. Зважаючи на те, що позивачем не додано документ, який свідчить про причини та обставини поранення пункт 13 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлене протоколом засідання комісії від 11 травня 2019 року № 54 прийнято в порядку, у спосіб та в межах наданих законом повноважень та підстави для його скасування  відсутні.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

43. За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин при дотриманні норм процесуального права; у них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,  

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Загребельного Сергія Миколайовича залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2021 року – без змін.
Постанова суду касаційної інстанції є остаточною та  не оскаржується.  

Суддя-доповідач          Н.В.  Коваленко
       
Судді                                                                                                                 Т.Г.  Стрелець  

                                                                                                                С.М.  Чиркін