ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/2064/21  Номер провадження 22-ц/814/912/22	Головуючий у 1-й інстанції Макарчук С. М.  Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,
суддів Абрамова П.С., Одринської Т.В., 
при секретарі Філоненко О.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 січня 2022 року (повний текст рішення складено 25 січня 2022 року) по справі за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, акціонерного товариства закритого типу «Вільховатське» про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, 
                                                В С Т А Н О В И В:
ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог 
У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:
встановити факт належності ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , права на земельну частку (пай) в розмірі 3,21 га, яка перебуває у колективній власності акціонерного товариства закритого типу «Вільховатське» (далі - АТЗТ «Вільховатське»), яка розташована на території Кобеляцької територіальної громади Полтавського району Полтавської області;
визнати за ОСОБА_1 право на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .
Позов обґрунтовував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, зокрема житловий будинок в с. Проскури на території Вільховатської сільської ради та право на земельну частку (пай) площею 3,21 га, призначеної для виробництва сільськогосподарської продукції із земель колективної власності АТЗТ «Вільховатьске». 
У встановлений законом строк він прийняв спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказаний житловий будинок.
Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) постановою нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори від 14 липня 2021 року йому було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай). 
Оскільки його батько був членом АТ «Вільховатське» та був включений за № 29 до списку осіб громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, який доданий до Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ № 00002, зареєстрованого від 29 грудня 1994 року в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю № 1, однак сертифікату на право на земельну частку (пай) за життя не отримав, позивач вважає, що останній набув право на земельну частку (пай), яка наразі відповідно до інформації відділу у Кобеляцькому районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області рахується за померлим ОСОБА_2 за № 52 та, відповідно, нанесена на картографічні матеріали.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 січня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, АТЗТ «Вільховатське» про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування — відмовлено.
При ухваленні рішення суд першої інстанції виходив із того, що батько позивача не набув права на земельну частку (пай), а тому позивач не може успадкувати те майно, право власності на яке не належало спадкодавцю.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Із змісту апеляційної скарги слідує, що позивач просить рішення суду першої інстанції від 25 січня 2022 року скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги. 
Узагальнені позиції учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
ОСОБА_1 вважає, що його батько набув права власності на земельну частку (пай), а тому вказане право перейшло до нього як до спадкоємця. 
Узагальнені доводи та заперечення викладені у відзиві на апеляційну скаргу
Кобеляцька міська рада Полтавського району Полтавської області вважає апеляційну скаргу на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 січня 2022 року безпідставною і необґрунтованою та просить суд відмовити у її задоволенні.
Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції
Особи, які беруть участь у справі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час, місце та дату розгляду справи. 
Крім того, від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій він просить розглядати справу без його участі.
Також до суду апеляційної інстанції надійшла заява від Кобеляцької міської ради Полтавського району Полтавської області, в якій заявник прохає суд розгляд справи провести без його участі та прийняти судове рішення з урахуванням наявних у справі матеріалів та чинного законодавства.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.
Встановлені обставини справи
Судом першої інстанції встановлено та не заперечувалося сторонами, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 (а.с.12).
Після його смерті спадкоємцем першої черги за законом є його син - ОСОБА_1 , якому 02 грудня 1994 року державним нотаріусом Козельщинської державної нотаріальної контори, було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями в с. Проскури Кобеляцького району Полтавської області (а.с.10-11).
Постановою державного нотаріуса Кобеляцької державної нотаріальної контори № 752/02-31 від 14 липня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_2 на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ЗАТ «Вільховатське» на території Вільховатської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, оскільки не подано документа, що підтверджує право власності на право на земельну частку (пай) (а.с.13).
Відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серія ПЛ № 00002 від 29 грудня 1994 року вбачається, що Акціонерному товариству «Вільховатське» Кобеляцького району Полтавської області передано в колективну власність 1869,2 га землі в межах плану для виробництва сільськогосподарської продукції, відповідно до рішення Кобеляцької районної ради від 25 листопада 1994 року, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 1 (а.с.15-17).
Відповідно до додатку № 1, списку громадян – членів Акціонерного товариства «Вільховатське» Кобеляцького району Полтавської області за № 29 значиться ОСОБА_2 , 1924 року народження (а.с.18-19).
Із листа начальника відділу № 5 Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 150/42-21 від 30 серпня 2021 року вбачається, що сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 не видавався (а.с.14).
Позиція суду апеляційної інстанції
Відповідно до частини першої, другою статті 2 Закону України від 05 червня 2003 року «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Згідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Як передбачено статтями 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.
Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.
Під час вирішення спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). 
Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин ЗК, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».
Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.
Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Отже, особа набуває права на земельну частку (пай) в разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатка до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку.
У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП.
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.
Вищевикладене узгоджується із позиціями, висловленими Верховним Судом у постановах: від 26 листопада 2018 року у справі № 392/1660/16-ц (провадження № 61-24311св18), від 20 лютого 2020 року у справі № 544/1095/18 (провадження № 61-7370св19), від 17 березня 2020 року у справі № 396/1683/18-ц (провадження №61-9879св19), від 24 березня 2020 року у справі № 538/302/19-ц (провадження № 61-16716св1).
При цьому, слід звернути увагу, що, як передбачено частиною першою статті 25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи.
Частина друга та четверта вищевказаної статті визначають, що цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження (частина друга), а припиняється у момент її смерті (частина четверта). 
Аналогічні за змістом положення містила стаття 9 ЦК УРСР. 
Як встановлено, спадкодавець ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а Державний акт про право колективної власності на землю був виданий 29 грудня 1994 року.
Тобто на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством Державного акта на право колективної власності на землю ОСОБА_2 помер, а відтак, не набув права на земельну частку (пай). 
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що батько позивача не набув права на земельну частку (пай), а тому ОСОБА_1 не може спадкувати те майно, яке не належало спадкодавцю є обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги про наявність підстав для спадкування земельної частки (паю) спростовуються матеріалами справи. 
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який із дотримання норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права та ухвали рішення, яке є законним і обґрунтованим, а тому підстави для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Тобто апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 січня 2022 року – без змін. 
Щодо судових витрат
За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 – залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 січня 2022 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 червня 2022 року.

Головуючий                                                                                В.П. Пікуль 

Судді                                                                                        П.С. Абрамов 

Т.В. Одринська