Справа № 130/545/20
Провадження № 22-ц/801/823/2022
Категорія: 56
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач:Ковальчук О. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2022 року	Справа № 130/545/20	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого                Ковальчука О. В.,
суддів :                Сала Т. Б., Шемети Т. М., 
за участю секретаря Білошицької О. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики,
за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області про часткове задоволення заяви  ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та повернення безпідставно стягнутого майна, постановлену у цій справі 21 лютого 2022 року у м. Жмеринка суддею цього суду Шепелем К.А., зі складанням її повного тексту 26 лютого 2022 року,- 

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню та повернення безпідставно стягнутого майна у справі за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, мотивуючи її тим, що заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду від 29 травня 2020 року  у справі 130/545/20 було задоволено позов ОСОБА_1 до нього, про стягнення заборгованості за договором позики від 15 травня 2014 року в розмірі 245000 грн, 3% річних від невиплаченої суми боргу в сумі 35361 грн та 2803,62 грн судового збору. 
На підставі вказаного рішення 6 січня 2021 року було відкрито виконавче провадження №ВП 6403084 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 283164,42 грн. 
Постановами державного виконавця накладено арешт на всі рахунки боржника та проведена державна реєстрація обтяжень на все належне боржнику майно, а саме житловий будинок загальною площею 440,9 кв.м. та земельну ділянку кадастровий номер 0510300000:00:001:1667, площею 0,1 га, що розташовані по АДРЕСА_1 . 
Згідно з висновком СПД ОСОБА_3 від 20 березня 2021 року, ринкова вартість вказаної земельної ділянки складає 43800 грн, а вартість названого житлового будинку - 467500 грн.
На думку заявника за цією оцінкою вартість майна занижена, а тому він замовив незалежну експертну оцінку майна в експертному бюро «Айстра» м. Одеса, відповідно до висновку якого ринкова вартість житлового будинку без урахування ПДВ та вартості земельної ділянки складає 1000180 грн.
Отримавши вищевказаний висновок СПД ОСОБА_3 , ОСОБА_2 звернувся до експертної ради Українського товариства оцінювачів за рецензією та отримав рецензію, що вказаний звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним, непрофесійним та таким, що не може бути використаний.
Крім того, рішенням Жмеринського міськрайонного суду у справі №130/3043/16-ц задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та стягнуто на користь ОСОБА_1 254 705 грн боргу та 2647,05 грн судових витрат. 
На підставі вказаного рішення постановою державного виконавця від 2 квітня 2021 року відкрито виконавче провадження №65007219 про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 267 352,05 грн.
Державним виконавцем 2 квітня 2021 року виконавчі провадження №64030849 та №65007219 об`єднані у зведене виконавче провадження №65032607. 
Актом від 8 липня 2021 року у зведеному виконавчому провадженні №65032607 ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу державний виконавець передала будинок та земельну ділянку загальною вартістю 357 910 грн. 
За наявною у заявника інформацію ОСОБА_1 28 вересня 2021 року здійснив державну реєстрацію свого права власності на вказані житловий будинок та земельну ділянку, однак при передачі йому цього майна зазначив, що з урахуванням вартості отриманого ним майна у розмірі 357 910 грн, залишок несплаченого ОСОБА_2 боргу складає 192 606,67 грн. Отже, ОСОБА_2 внаслідок дій державного виконавця та ОСОБА_1 позбувся нерухомого майна та залишився із боргом в сумі 192 606,67 грн. 
Зведене виконавче провадження на час подачі заяви не завершене. 
ОСОБА_2 вважає дії державного виконавця Яременюк І.О. та ОСОБА_1 незаконними, оскільки рішення Жмеринського міськрайонного суду від 29 травня 2020 року скасовано постановою Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року, проте виконавчий лист, виданий на підставі скасованого рішення суду, виконується. 
Зважаючи на викладене ОСОБА_2 просив визнати такими, що не підлягають виконанню два вказані виконавчі листи та повернути у його власність передане ОСОБА_1 безпідставно стягнуте зазначене майно. 
Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2022 року заяву задоволено частково. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №130/545/20, виданий 16 грудня 2020 року Жмеринським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 283164,62 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено. 
Не погодившись із постановленою ухвалою ОСОБА_2 , посилаючись на її невідповідність вимогам процесуального закону щодо законності та обґрунтованості, в апеляційній скарзі просить оскаржувану ухвалу скасувати та задовольнити його заяву повністю та визнати таким, що не підлягає виконанню зведене виконавче провадження №65032607. При цьому доводів про те, у чому конкретно полягає невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам щодо законності та обґрунтованості, апеляційна скарга не містить.
У поданому на апеляційну скаргу відзиві ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає законною та обґрунтованою, а тому просить апеляційний суд залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 березня 2017 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року, у справі №130/3043/16-ц, задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за борговою розпискою. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики від 10 липня 2015 року в розмірі 264 705 грн, а також понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2 647,05 грн (вказане підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень).
На підставі цього рішення 11 травня 2017 року судом було видано виконавчий лист №130/3043/16-ц (т. 2 а. с. 37). 
02 квітня 2021 року за вказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження №65007219, про що державним виконавцем винесено постанову (т. 2 а. с. 112). 
29 травня 2020 року заочним рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області у справі №130/545/20 повністю задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок погашення боргу за договором позики від 15 травня 2014 року грошові кошти в сумі 245 000 грн та три відсотки річних від невиплаченої суми боргу за період з 16 травня 2015 року по 2 лютого 2020 року в сумі 35361 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у виді судового збору в сумі 2803,62 грн (т. 1 а. с. 86-88).
16 грудня 2020 року на підставі цього заочного рішення судом було видано виконавчий лист №130/545/20, за яким 06 січня 2021 року було відкрито виконавче провадження №64030849, про що державним виконавцем винесено постанову (т. 1 а. с. 117, 118, т. 2 а. с. 38). 
Постановою державного виконавця від 06 січня 2021 року накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 та проведено реєстрацію обтяжень (т. 2 а. с. 56-59).
Постановою державного виконавця від 02 березня 2021 року описано та накладено арешт на майно ОСОБА_2 , а саме на: житловий будинок, загальною площею 440,9 кв.м., житловою площею 128,5 кв.м. та земельну ділянку, кадастровий номер 0510300000:00:001:1667, площею 0,1 га, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (т. 2 а. с. 81-83). 
Постановою від 16 березня 2021 року призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_3 для надання висновку з вартості майна боржника. Попереджено його про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання та надання завідомо неправдивого звіту (т. 2 а. с. 85). 
Листом головного державного виконавця Яременюк І.О. №11591 від 30 березня 2021 року сторони повідомлено про проведення оцінки майна боржника та вказано, що вартість земельної ділянки складає 43800 грн, а вартість будинку - 467500 грн (т. 2 а. с. 86). 
02 квітня 2021 року постановою державного виконавця стягнуто з боржника виконавчий збір в розмірі 26735,21 грн (т. 2 а. с. 116).
Постановою державного виконавця від 02 квітня 2021 року об`єднано виконавчі провадження №64030849 та №65007219 у зведене виконавче провадження № 65032607 (т. 2 а. с. 116-117). 
Відповідно до звіту ТОВ «Експертне бюро «Айстра»» від 18 травня 2021 року, проведеного на замовлення ОСОБА_2 , ринкова вартість житлового будинку, загальною площею 440,9 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 , без урахування ПДВ та вартості земельної компоненти станом на 18 травня 2021 року становить 1 000 180 грн (т. 2 а. с. 16-34). 
7 червня 2021 року ОСОБА_2 подав заяву про перегляд заочного рішення від 29 травня 2020 року. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 14 липня 2021 року у задоволенні цієї заяви відмовлено (т. 1 а. с. 108-111, 149-150).
Постановою та актом державного виконавця від 08 липня 2021 року ОСОБА_1 передано в рахунок погашення заборгованості за виконавчим листом №130/545/20 від 16 грудня 2020 року та виконавчим листом №1360/3043/16-ц від 11 травня 2017 року майно, що належить боржнику ОСОБА_2 : житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму 357910 грн (т. 2 а. с. 106-107).
12 серпня 2021 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2020 року ( т. 1 а. с. 155-157).
Відповідно до рецензії №73-ЕР від 24 вересня 2021 року Громадської організації «Всеукраїнське об`єднання «Українське товариство оцінювачів», звіт з визначення ринкової вартості житлового будинку, що був виконаний станом на 20 березня 2021 року СПД ОСОБА_3 класифікується за ознакою абзацу 5 пункту 67 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний (т. 2 а. с. 12-15). 
Постановою Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року, яка набрала законної сили, заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду від 29 травня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики (т. 1 а. с. 220-225). 
Частково задовольняючи заяву ОСОБА_2 , суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оскільки заочне рішення Жмеринського міськрайонного суду від 29 травня 2020 року у справі №130/545/20 скасоване постановою Вінницького апеляційного суд від 11 листопада 2021 року та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, то виконавчий лист №130/545/20 слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Разом з тим, виконавчий лист №130/3043/16-ц підлягає до виконання, оскільки рішення за результатами розгляду цієї справи набуло законної сили та має бути виконане. Вимога про повернення майна також не може бути задоволена, оскільки вказане майно ОСОБА_2 було стягнуто в рахунок погашення заборгованості за рішенням суду у справі №130/3043/16-ц, яке набрало законної сили. 
Доводами апеляційної скарги такі висновки суду першої інстанції не спростовано, тому колегія суддів погоджується з ними, виходячи з наступного. 
Статтею 18 ЦПК України передбачено, шо судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. 
Згідно вимог ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Законодавець не дав чіткого визначення «інших причин» для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
При цьому словосполучення «або з інших причин» не стосується припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню, а є іншими причинами, наприклад, в апеляційному чи касаційному порядку скасовано чи змінено рішення суду, або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами, а виконавчий лист ще не виконаний.
Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.
Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов`язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п`ятої ЦК.
Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.
Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: - видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
До аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 24 червня 2020 року у справі № 520/1466/14-ц та у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 308/6024/14.
Дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, встановивши, що постановою Вінницького апеляційного суду від 11 листопада 2021 року у справі №130/545/20 було скасовано рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 29 травня 2020 року суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимог заяви в цій частині. 
Оскільки рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 03 березня 2017 року у справі №130/3043/16-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в розмірі 254705 грн залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 11 квітня 2017 року, то відповідно до вимог ст. 18 ЦПК України воно має бути виконане. 
Суд першої інстанції також дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні вимоги про повернення у власність ОСОБА_2 переданого ОСОБА_1 майна, оскільки воно було стягнуте в порядку виконання рішення, яке набуло законної сили у справі №130/30043/16-ц. 
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_2 слід роз`яснити, що він не позбавлений можливості звернутись до суду із заявою про повернення різниці вартості стягнутого майна та розміру заборгованості в порядку ч. 4 ст. 432 ЦПК України.
Вимога апелянта про визнання таким, що не підлягає виконанню зведене виконавче провадження №65032607, не підлягає до розгляду, оскільки не була пред`явлена в суді першої інстанції, а відтак в силу вимог статей 367, 374 ЦПК України не може бути розглянута апеляційним судом.
Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції постановив законну та обґрунтовану ухвалу, яка відповідає вимогам чинного законодавства, а доводи апеляційної скарги, якізводяться лише до опису обставин справи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції. 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного судового рішення, тому відповідно до положень ст. 375 ЦПК України апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21 лютого 2022 року - без змін. 
Оскільки апеляційна скарга не підлягає до задоволення, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за апелянтом.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Жмеринського міськрайонного суду Вінницької областівід 21 лютого 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий                                                                     О.В. Ковальчук

Судді :                                                                            Т.Б. Сало

                                                                                        Т. М. Шемета