ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/33764/21                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Добрянська Я.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 червня 2022 року                                                                       м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого судді                                                                               Ганечко О.М.,
суддів                                                                                                         Кузьменка В.В.,
                                                                                                    Василенка Я.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в          м. Києві щодо зменшення під час перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням оновленої довідки № 222/4/164/239/388 від 21.09.2020 р. виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та обмеження пенсії максимальним розміром;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплачувати пенсію з 01 квітня 2019 року ОСОБА_1 відповідно до оновленої довідки № 222/4/164/239/388 від 21.09.2020 р. виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, виходячи із 90% сум грошового забезпечення без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити недоотримані суми пенсії, з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 р. відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.
Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду про відмову у відкритті провадження у справі, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нову постанову про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2022 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.06.2022.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.
Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, виходив з наступного.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.04.2021 у справі                        № 640/30232/20 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 відповідно до довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 222/4/164/239/388 від 21.09.2020р., з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з  постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити з 01.04.2019р. пенсію   ОСОБА_1 відповідно до довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України                        № 222/4/164/239/388 від 21.09.2020р. з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з  постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»  без обмеження пенсії максимальним розміром, з врахуванням раніше виплачених сум. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.
Беручи до уваги наявність рішення суду в справі № 640/30232/20, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що враховуючи те, що стосовно спору, з яким позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва наявне судове рішення, наявні підстави для відмови у відкритті провадження у справі.
Натомість, апелянт стверджує про те, що судом першої інстанції не було досліджено та враховано те, що рішення суду в справі № 640/30232/20 оскаржене відповідачем у справі до апеляційної інстанції, та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимального розміру пенсії та прийнято нову постанову в цій частині, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено, у зв`язку з передчасністю заявлених вимог.
Скасовуючи вищевказане судове рішення в частині виплати пенсії ОСОБА_1 без обмеження пенсії максимальним розміром Шостий апеляційний адміністративний суд зазначив: «стверджувати, що таке обмеження наразі застосовано пенсійним органом до позивача, або буде відповідачем застосовано, чи розмір пенсії після перерахунку підпадатиме до обмеження, наразі підстав немає, а отже, ці вимоги є передчасними і ґрунтуються на припущеннях. Водночас, вирішувати спори на майбутнє суди не в праві, адже захисту підлягають лише порушені права особи».
Апелянт наголошує на тому, що, у подальшому, на виконання вказаного вище судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з листопада 2021 року здійснило перерахунок пенсії позивачу, відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення № 222/4/164/239/388 від 21.09.2020р., виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, з врахуванням всіх складових грошового забезпечення, обмеживши пенсію позивачу максимальним розміром.
У зв`язку з тим, що наразі таке обмеження пенсійним органом застосовано до позивача, останній звернувся за захистом своїх прав до суду.
Що стосується позовної вимоги позивача щодо зменшення під час перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням оновленої довідки № 222/4/164/239/388 від 21.09.2020 року виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, апелянт вказує на те, що предметом даного позову є не перерахунок пенсії позивачу саме з урахуванням оновленої довідки № 222/4/164/239/388 від 21.09.2020 року виданої військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, а те що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснюючи перерахунок пенсії відповідно до оновленої довідки зменшило позивачу з 01.04.2019 року основний розмір відповідного грошового забезпечення з 90% до 70%.
На переконання апелянта, суд першої інстанції помилково дійшов висновку, що дані позовні вимоги ідентичні, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в         м. Києві перерахована та виплачується пенсія з обмеженням максимального розміру з поверненням до 70% відповідного грошового забезпечення з 01 листопада 2021 року.
Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне вказати наступне.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Конституція України гарантує право кожного на судовий захист своїх прав та інтересів, що включає також право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у справі, застосував норми п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України, за якими, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Також, виснував, що фактично заявлені у даній справі позовні вимоги, стосуються виконання рішення суду у справі № 640/30232/20 та мають бути реалізовані шляхом судового контролю за виконанням рішення суду, за статтею 382 КАС України.
Колегія суддів вважає, що відмова у відкритті провадження у справі, у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, ухвалене за результатами розгляду тотожного позову, в якому збігаються сторони, предмет і підстави позовів. Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05  грудня 2019 року по справі № 826/3678/16.
Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 квітня 2018 року по справі № 11-257заі18, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.
Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
Позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі. 
Слід зазначити, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали не було враховано, що рішення суду в справі № 640/30232/20 оскаржене відповідачем у справі до апеляційної інстанції, та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021 рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2021 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію без обмеження максимального розміру пенсії та прийнято нову постанову в цій частині, якою в задоволенні позовних вимог відмовлено, у зв`язку з передчасністю заявлених вимог. Тобто, з наведеного слідує, що дослідження обмеження позивачу перерахованої пенсії максимальним розміром, не може охоплюватись судовим контролем за виконанням рішення суду, адже суд апеляційної інстанції вказавши, що задоволені в цій частині позовні вимоги, є передчасними та лежать поза межами обсягу позовних вимог у справі № 640/30232/20. 
Також, суд першої інстанції залишив поза увагою й вимоги у даній справі, що стосуються зменшення під час перерахунку з 01 квітня 2019 року основного розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням оновленої довідки № 222/4/164/239/388 від 21.09.2020 року виданої Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України, з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення, адже предметом даного позову є не перерахунок пенсії позивачу саме з урахуванням оновленої довідки, застосування якої досліджувалось у справі № 640/30232/20, а те що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснюючи перерахунок пенсії відповідно до оновленої довідки зменшило позивачу з 01.04.2019 року основний розмір відповідного грошового забезпечення з 90% до 70%, тобто, вимоги у даному позові стосуються нових правовідносин, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві перерахована та виплачується пенсія з обмеженням максимального розміру та з поверненням до 70% відповідного грошового забезпечення з 01 листопада 2021 року.
Колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були відсутні всі елементи для застосування наслідків, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 170 КАС України.
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
У відповідності до ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції викладені в оскаржуваній ухвалі.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та порушено норми процесуального права, а тому, ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 243, 312, 315, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд,

  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 грудня 2021 р. - скасувати.

Справу направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                                     О.М. Ганечко 

        Судді                                                                                                             В.В. Кузьменко

                                                                                                    Я.М. Василенко