П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2797/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Лабань Галина Василівна  
Суддя-доповідач -  Сторчак В. Ю.   
27 квітня 2022 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сторчака В. Ю. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Граб Л.С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з наступними позовними вимогами:
- визнати протиправним та скасувати рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 27 від 19.11.2020 року у проведенні перерахунку пенсії з дорахуванням стажу роботи ОСОБА_1 .
- зобов`язати головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (Код ЄДРПОУ 21318350) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням страхового стажу за період з 01.01.1976 року по 10.11.1985 року, починаючи з дати призначення пенсії - 27.04.2017 року.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року позов задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №27 від 19.11.2020 року у проведенні перерахунку пенсії з дорахуванням стажу роботи ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період з 01.01.1976 року по 10.11.1985.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з врахуванням страхового стажу за період з 01.01.1976 року по 10.11.1985 року, починаючи з дати призначення пенсії - 27.04.2017 року.
Не погоджуючись із даним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Апелянт зазначив, що рішенням №7 від 19.11.2020 року позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з дорахуванням стажу роботи у зв`язку з тим, що запис про зміну прізвища в трудовій книжці не завірено згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 року. Крім того, позивачем не подано будь-яких інших документів щодо підтвердження спірного періоду роботи, передбачених п. 3 Порядку № 637.
Позивач подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому зазначив, що судом першої інстанції правильно встановлено та досліджено усі обставини справи, в результаті чого прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 27.04.2017 та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 24.07.1977 ОСОБА_1 в період з 01.09.1976 року по 23.07.1977 року навчалась Чернігівському середньому профтехучилищі № 1. У період з 24.07.1977 року по 06.07.1979 року працювала крутильницею 4 розряду цеху об`ємних волокон Чернігівського виробничого об`єднання «Хімволокно»; з 30.07.1979 року по 10.01.1983 року працювала сортувальницею 3 розряду, машиністом мостового крана 4 розряду в державному підшипниковому заводі; з 17.02.1983 року по 02.06.1983 року працювала слюсарем 3 розряду в управління «Будмеханізація № 7»; з 25.07.1983 року по 10.11.1985 рік працювала машиністом електромостового крана 4 розряду Красноярського заводу «Сибтяжмаш».
11.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою у якій просила здійснити перерахунок пенсії із врахуванням стажу роботи за період з 01.01.1976 року по 10.11.1985 року на підставі трудової книжки НОМЕР_1 .
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницької області №27 від 19.11.2020 позивачу відмовлено  у проведенні перерахунку пенсії з дорахуванням стажу роботи у зв`язку з тим, що запис про зміну прізвища в трудовій книжці НОМЕР_1 не завірено згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 року.
Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07.12.2020 №2200-0312-8/53790.
Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії з дорахуванням стажу роботи, не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.
При цьому, суд зауважив, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії. Окрім того, трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду, погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього  Закону  за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (абзац перший частини другої  статті 24 Закону №1058-ІV).
Відповідно до п. д) ч. 3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII  (далі - Закон №1788-XII) до стажу роботи зараховується також:  навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
З 01.01.2004 законодавцем запроваджено поняття «страховий стаж», для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, прирівнюється до страхового.
Згідно зі  статтею 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Порядок ведення трудових книжок на час виникнення спірних правовідносин регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР №162 від 20.06.1974 (далі - Інструкція).
Згідно з п. 2.3 Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - в день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
З наведеного вбачається, що записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем.
Відмовляючи позивачу у проведенні перерахунку пенсії з дорахуванням стажу роботи, пенсійний орган мотивував свої рішення тим, що запис про зміну прізвища в трудовій книжці не завірено згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР № 162 від 20.06.1974 року.
Проте, як зазначено у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.
Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Водночас, підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
Враховуючи, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, залишив поза увагою, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, та протиправно не включив у підрахунок страхового стажу позивача період з 01.09.1976 по 10.11.1985, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до загального стажу позивача для обчислення пенсії період з 01.09.1976 по 10.11.1985, починаючи з дати призначення пенсії - 27.04.2017.
Відтак, рішення головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №27 від 19.11.2020 про відмову у проведенні перерахунку пенсії з дорахуванням стажу роботи ОСОБА_1 є протиправним та підлягає скасуванню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції в оскаржуваній відповідачем частині не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає. 
Переглянувши судове рішення в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 серпня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Граб Л.С.