Справа № 161/777/22  Провадження № 33/802/348/22 	Головуючий у 1 інстанції:Черняк В. В. 	
Категорія:ч.1 ст.130 КУпАП 	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2022 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника Бортніка О.Ю., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2022 щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Даною постановою ОСОБА_1 ,    ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень 20 коп. судового збору.
Згідно з постановою  ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 13 січня 2022 року о 19 год. 35 хв. у м. Луцьку, на вул. Шевченка, він керував автомобілем Skoda Roomster,  НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із рішенням суду,  ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності і необгрунтованості. Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки на його думку він пропущений з поважних причин. Просить скасувати постанову суду першої інстанції щодо нього.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову судді, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин. 
Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному  законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону при винесенні постанови місцевим судом дотримані.
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від від 13 січня 2022 року серії ААБ № 073196, 13 січня 2022 року о 19 год. 35 хв. у м. Луцьку, на вул. Шевченка,  ОСОБА_1  керував автомобілем Skoda Roomster,  НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
Протокол про адміністративне правопорушення підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності (а.с.1).
У графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 власноручно вказав: «частково згідний». Зауваження до протоколу відсутні (а.с.1).
Отже, сам ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу фактично визнав свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, його результат складає – 0,22 ‰ (а.с.6).
Крім того, апеляційним судом встановлено, що винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду, згідно з яким 13.01.2022 о 20 год 15 хв ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.3) та копією акту № 20 від 13.01.2022.
Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Оскільки у водія  ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції мали право запропонувати йому пройти відповідно до встановленого порядку огляд для визначення стану сп`яніння.
Згідно з нормами ч.3 ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п.7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.
Зазначені нормативно-правові акти регламентують, що для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу в закладах охорони здоров`я є дві підстави, а саме: незгода водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та незгода водія з його результатами.
Відеофіксацією з нагрудних камер поліцейських стверджується, що під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі  ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.9, час відео: 20:28:43).
Піддавати вказані докази сумніву у апеляційного суду немає підстав.
Таким чином, сукупністю вищенаведених доказів повністю доводиться винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про похибку спеціального технічного засобу, яким було встановлено алкогольне сп`яніння у водія ОСОБА_1 , через проведення такого огляду взимку за мінусової температури повітря є необґрунтованими та безпідставними, оскільки як убачається із матеріалів справи огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння був проведений у приміщенні КП «Волинський медичний центр терапії залежностей», що підтверджується висновком від 13.01.2022 (а.с.3) та відеозаписом з бодікамери поліцейського (а.с.9). Також з вказаних доказів убачається, що діагноз: «алкогольне сп`яніння» був поставлений водієві ОСОБА_1 лікарем на підставі його огляду (а.с.3).
Посилання апелянта на порушення його права на захист через розгляд справи за його відсутності є безпідставними та спростовуються матеріалами справи, а тому не можуть братись апеляційним судом до уваги. 
Так, матеріали даної справи надійшли до Луцького міськрайонного суду 17.01.2022 (а.с.11). 
Рішення у справі було постановлено 13.05.2022 (а.с.28).
Таким чином, ОСОБА_1 протягом чотирьох місяців не виявляв бажання прийняти участь в розгляді справи та надати свої пояснення по суті правопорушення, подаючи неодноразово до суду клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.16, 18-19, 21-22, 26-27).
Така процесуальна поведінка правопорушника ОСОБА_1 повністю спростовує доводи його ж апеляційної скарги про те, що він хотів приймати участь в розгляді справи та надати свої пояснення по суті правопорушення. 
Тому твердження, викладені в апеляційній скарзі, про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, адже вони спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, яким місцевий суд дав належну правову оцінку.
Жодних доказів про необхідність скасування даної постанови стороною захисту апеляційному суду не представлено.
Проаналізувавши зібрані й досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у порушенні п.2.9(а) Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є повністю доведеною сукупністю належних та допустимих доказів у розумінні ст.251 КУпАП, які містяться у матеріалах справи. 
А невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненому правопорушенні, суд апеляційної інстанції розцінює як спосіб уникнення ним адміністративної відповідальності.
Апеляційний суд вважає, що накладаючи адміністративне стягнення, суддя, згідно з вимогами ч.2 ст.33 КУпАП, урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи вищенаведене, підстави для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні. 
На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1  строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2022 щодо нього.
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  – залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13.05.2022 щодо нього – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Волинського апеляційного суду                 В.П. Денісов