Справа № 301/252/21

ПОСТАНОВА
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
 
       02 серпня 2022 року м. Ужгород
       Закарпатський апеляційний суд у складі: 
Головуючого - судді Бисага Т.Ю.
суддів: Кожух О.А., Куштана Б.П.,
за участі секретаря: Кекерчень М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , на заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 червня 2021 року, головуюча суддя Гичка О.Б., у справі за позовом ОСОБА_2 до Вільхівської сільської ради, Зарічанської сільської ради, ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування рішення, скасування державної реєстрації, зобов`язання усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою

В С Т А Н О В И В:
Представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Сідун В.М. звернувся до суду з позовом до Вільхівської сільської ради, Зарічанської сільської ради, ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання протиправним і скасування рішення, скасування державної реєстрації, зобов`язання усунути перешкоди у володінні та користуванні земельною ділянкою.

Заочним рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 червня 2021 року у задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. 

Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
В судове сторони не з`явилися, будучи належним чином повідомленні. 
Від представника ОСОБА_1 в черговий раз надіслана заява про відкладення слухання справи.
Вказане свідчить про умисне і свідоме небажання брати участь в судовому розгляді справи і затягуванні процесу. 
Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.
Явка сторін не визнавалась апеляційним судом обов`язковою.
Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.
          Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку. 
         Судом встановлено, що позивачу ( ОСОБА_4 виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку, на підставі рішення 12 сесії 21-го скликання Вільхівської сільської ради від 18 червня 1993 року «Про затвердження рішення виконкому сільської ради на виділення земельних ділянок під індивідуальне житлове будівництво», яким вирішено затвердити рішення виконкому сільської ради від 10.06.1993 року № 4, з доданим списком жителів сіл Вільхівка та Н.Болотне.
25 червня 1993 року складено акт про перенесення в натурі «на місцевості» земельної ділянки площею 0.15 га. 
В 1993 році розроблено відповідний план участка, який межував із землями виділеними на той час громадянам Коровській та ОСОБА_5 .
Рішенням Вільхівської сільської ради Іршавського району Закарпатської області позачергової VI-ї сесії VII-го скликання №164 від 01 квітня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної дялінки у сласність гр. ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_1 », затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 та надано у власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 , розміром 0,069 га. (кадастровий номер земельної ділянки 2121986400:09:001:0069) .
Відповідачем у справі ОСОБА_3 виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за адресою АДРЕСА_2 .
Відповідно до сформованої 23.12.2020 року інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, 07.04.2016 року зареєстровано право власності за ОСОБА_3 на земельну ділянку з кадастровим номером 2121986400:09:001:0069.
У висновку судової земельної–технічної експертизи №18-08/17 від 10.08.2017 року проведеної судовим експертом Туряниця І.І. зазначено, що на час проведення огляду та геодезичної зйомок спірних земельних ділянок земельної ділянки ОСОБА_2 в натурі не існує: з часу її виділення та винесення в натуру в 1993 році (за 24 роки) її практично зайняли сусідні забудовники (зліва – ОСОБА_6 , справа – Гедзур і, очевидно, також інші забудовники, які розміщені правіше). 
 Також, у даному висновку зазначено, що на підставі рішення Вільхівської сільської ради № 4 від 25.06.1993 року, комісією (голова сільської ради ОСОБА_7 , землевпорядник ОСОБА_8 в присутності ОСОБА_2 ) винесено межі ділянки ОСОБА_2 в натурі. Згідно викопіювання з генерального плану забудови, складеного землевпорядником ОСОБА_8 вказана земельна ділянка ОСОБА_2 мала наступні параметри по периметру: від вулиці (відрізок 1-4) - 20,00 м., від сусіда зліва – ОСОБА_9 (відрізок 1-2) - 75,00 м., від сторони протилежної до вулиці, землі держземзапасу (відрізок 2-3) - 19,50 м., від сусідів справа – ОСОБА_10 (відрізок 1-2) - 75,00 м. Площа вказаної земельної ділянки ОСОБА_2 становила: ((19,50+20,00):2)) х 75,00 = 1481 кв.м. = 0,1481 приблизно 0,15 га. 
В Заключній частині висновку зазначено, що на час проведення огляду та геодезичної зйомок спірних земельних ділянок земельної ділянки ОСОБА_2 в натурі не існує: з часу її виділення та винесення в натуру в 1993 році (за 24 роки) її практично зайняли сусідні забудовники (зліва – ОСОБА_6 , справа – Гедзур і, очевидно, також інші забудовники, які розміщені правіше) (а.с. 18).
Вільхівською сільською радою при винесенні рішення №164 від 01 квітня 2016 року «Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 , мешканці АДРЕСА_1 » не враховано, що згідно рішення від 18 червня 1993 року «Про затвердження рішення виконкому сільської ради на виділення земельних ділянок від індивідуальне житлове будівництво» ОСОБА_2 дозволено провести будівництво нового житлового будинку за індивідуальним проектом на відокремленій земельній ділянці 0.15 га., та на підставі відповідного рішення було складено акт від 25 червня 1993 року про відведення земельної ділянки ОСОБА_2 площею 0,15 га. Тобто виділена йому земельна ділянка мала чіткі межі. 
Суд дійшов вірного висновку, що даним рішенням було порушено право позивача ОСОБА_2 на земельну ділянку.
Вже на час проведення даної експертизи та винесення висновку, а саме 10.08.2017 року, позивачу було відомо, що власником спірної земельної ділянки є ОСОБА_3 . 
Натомість, лише 05.02.2021 року після спливу трьох років позивач звернувся до суду з позовом про поновлення порушених прав.
Статтею 267 ЦК України визначено  наслідки спливу позовної давності. У відповідності до частин 3, 4 вказаної статті, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У даній справі представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області заявив у відзиві про сплив позовної давності за звернутими до них позовними вимогами до ухвалення судового рішення.

Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог (пункти 138-140 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).

Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач.
Даний висновок узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду постанова від 22.05.2018 у справі № 369/6892/15-ц, постанова від 28.11.2018 у справі № 504/2864/13-ц.
Суд з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив докази, яким дав правильну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення. 
Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому не заслуговують на увагу.
       Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.
       Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. 374,375,381-384ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
       Заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 29 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст постанови суду складено 4 серпня 2022 року.

Головуючий 

Судді