Ухвала    
17 червня 2022 року
м. Київ
справа № 215/6042/20
провадження № 61-2307ск22 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Хопти С. Ф. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Тернівського відділення поліції Головного управління національної поліції Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення суду,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2022 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду Стояновський В. В. подав касаційну скаргу на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31 березня 2021 року тапостанову Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 
2021 року.
Ухвалою Верховного Суду від 04 квітня 2022 року вказану касаційну скаргу року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, оскільки заявнику необхідно надати докази для поновлення строку касаційного оскарження. Зазначено строк виконання ухвали та попереджено про наслідки її невиконання.
У червні 2022 року до Верховного Суду надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у прохальній частині якої заявник просить поновити строк касаційного оскарження рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду. 
В обґрунтування необхідності поновлення строку касаційного оскарження зазначає, що поштове повідомлення про отримання постанови апеляційного суду знаходиться у матеріалах справи.
Оцінюючи наведені заявником причини пропуску строку на касаційне оскарження, суд виходить з такого.
Цим доводам заявника щодо поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження було надано оцінку судом касаційної інстанції в ухвалі від 04 квітня 2022 року, та зазначено про необхідність надання копії поштового відправлення чи наведення інших підстав з відповідними доказамидля поновлення строку касаційного оскарження.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд 
і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України). 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо 
в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку 
на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Відповідно до частини п`ятої статті 272 ЦПК України учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Якщо недотримання строків на касаційне оскарження було зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, зокрема ненаправленням належним чином у передбачений законом спосіб копії постанови особі, яка брала участь в справі, проте не була присутня в судовому засіданні, то ця обставина може бути підставою для поновлення строку на касаційне оскарження за заявою особи, яка оскаржує судове рішення.
Крім того, із касаційної скарги та заяви про поновлення строку на касаційне оскарження слідує, що ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справи апеляційним судом, оскільки він подав апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції.
Статтею 44 ЦПК України закріплено обов`язок особи, яка бере участь 
у справі, добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Поважними причинами пропуску строку є ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані 
з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії. 
Повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 
2021 року складено в день ухвалення судового рішення та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 13 грудня 2021 року. 
Заявник стверджує, що він отримав копію оскаржуваної постанови 27 січня 2022 року, однак доказів на підтвердження указаного не надав.
На підставі зазначеного, суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк касаційного оскарження за відсутності документів, які підтверджують дату отримання оскаржуваного судового рішення.
У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Заявнику було запропоновано надати копію поштового відправлення, що фіксує факт отримання постанови апеляційного суду 27 січня 2022 року, однак на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04 квітня 2022 року 
її надано не було.
Вказана процесуальна поведінка ОСОБА_1 не демонструє добросовісність використання своїх процесуальних прав і готовність брати участь у справі на всіх етапах її розгляду.
Верховний Суд вважає, що заявником не надано належних доказів для поновлення пропущеного строку звернення з касаційною скаргою у строк, визначений статтею 390 ЦПК України.
Отже, оскільки у відведений судом строк, ухвала суду не виконана, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга   ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 
від 31 березня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду 
від 08 грудня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до начальника Тернівського відділення поліції Головного управління національної поліції Дніпропетровської області Шульги Анатолія Вікторовича та Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої бездіяльністю відповідно до рішення суду вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                   С. Ф. Хопта