Справа № 466/902/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б. 
Провадження № 33/811/551/22                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2022 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Цімура Яромира Володимировича на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 14 квітня 2022 року,
з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 
- адвоката Цімура Я.В. 

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 496 (чотириста дев`яносто шість) гривень, 20 копійок.
       Згідно постанови судді, 23 січня 2022 року о 00:40 год. ОСОБА_1 у м. Львові-смт. Брюховичі на вул. Курортній, 20А, керував транспортним засобом марки «Ford Fusion», н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку з використанням приладу «Drager Alcotest 6810», № ARСЕ - 0243, тест №2507, результат 0.90 % проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Цімур Я.В. покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з неповним з`ясуванням та недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у постанові дійсним обставинам, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. 
       Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, крім цього, ОСОБА_1 працівники поліції не роз`яснили його права та обов`язки. При цьому, апелянт стверджує, що працівниками поліції порушено порядок огляду водія на стан сп`яніння та Інструкцію з порядку огляду водія на стан сп`яніння. Вважає, що відеозапис події не може вважатися належним доказом, так як такий проведено не повно. Звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, крім цього, працівники поліції не відсторонювали останнього від керування транспортним засобом. 
       Просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
       Заслухавши виступ захисника правопорушника  ОСОБА_1  – адвоката Цімура Я.В. про розгляд справи у відсутності правопорушника та про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд  приходить до висновку що така не підлягає до задоволення з наступних підстав. 
Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       Такий висновок суду підтверджується зібраними по справі доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серія ААБ №054210 від 23 січня 2022 року, в якому викладена суть адміністративного правопорушення; роздруківкою з приладу «DRAGER», згідно якого встановлено у ОСОБА_1 наявний вміст алкоголю – 0,90 ‰ проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; відеозаписом події та іншими наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дав належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
       Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
       Наявний в матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №054210 від 23 січня  2022 року, складений щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідає вимогам чинного законодавства, містить у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та особи-порушника, чим спростовуються твердження апелянта. 
               Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, проте, від підпису та пояснень останній відмовився, про що було зроблено відповідні відмітки в протоколі. 
       Крім того, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.
       Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобам у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
       Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.9а Правил дорожнього руху України, яким водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
       Що стосується доводів апелянта щодо порушення проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, виходячи з наступного.
Так, відповідно до п.2.5 «Правил дорожнього руху», водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Вказаних вимог Закону, працівниками поліції було дотримано у повному обсязі, оскільки було застосовано технічні засоби відеозапису та матеріали відеозапису були долучені до протоколу про адміністративне правопорушення.         Відтак, апеляційний суд не вбачає в діях працівників поліції порушення вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МОЗ та МВС України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у зв`язку з чим твердження в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що наявний в матеріалах справи відеозапис містить лише фрагменти події, то апеляційний суд зазначає, що для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, зафіксовані за допомогою відеокамери поліцейського, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.         Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Що стосується доводів апелянта в частині недоведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 23 січня 2022 року, то такі спростовуються зібраними та дослідженими по справі доказами, як в суді першої так і апеляційної інстанцій, а невизнання ним своєї вини у скоєному в апеляційній скарзі, слід розцінити як спосіб уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення, та відхиляє їх.
Доводи адвоката Цімура Я.В. в апеляційній скарзі про те, що працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, не впливають на обсяг вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді.
       Таким чином, докази здобуті працівниками поліції, згідно встановленого законом порядку, перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції і в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.
       Твердження апелянта про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає. 
        Отже, з огляду на викладене, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити адвокату Цімуру Я.В. в задоволенні його апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції стосовно ОСОБА_1 залишити без змін.
       Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,- 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Цімура Я.В. - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 14 квітня 2022 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів терміном на 1 (один) рік - залишити без зміни.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                 Галапац І.І.