ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

21 червня 2022 року 	м.Суми	

Справа №591/1990/20 
Номер провадження 22-ц/816/601/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі - Товариство з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 
розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант»
на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2022 року, в складі судді Клименко А.Я., ухвалене у м. Суми, 

                                                      в с т а н о в и в:  
     
03 квітня 2020 року ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Кругляка В.В., звернувся до суду з позовом до ТДВ «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП. 
Свої вимоги мотивував тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 07 грудня 2019 року о 16 год. 55 хв. у м. Суми по вул. Іллінська біля будинку № 12/2, водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом КІА CEED, н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи на дорогу з місця стоянки, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по ній, здійснив зіткнення з автомобілем FORD FUSION, д.н. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_1 , який у свою чергу допустив наїзд на нерухомий транспортний засіб RENAULT, н.з. НОМЕР_3 , який використовувався ОСОБА_3 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.  
ТДВ СК «Альфа-Гарант», яким була забезпечена цивільно-правова відповідальність водія КІА CEED, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 на момент ДТП за полісом АО/5866552, частково виплатило йому страхове відшкодування у розмірі 34493,99 грн. З таким розміром страхового відшкодування він не згоден, оскільки згідно з висновком експерта вартість матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля FORD FUSION, д.н. НОМЕР_2 , складає 136528 грн 22 коп. Враховуючи часткове відшкодування, розмір завданої позивачу матеріальної шкоди становить 102034 грн 23 коп, однак страховик - ТДВ СК «Альфа-Гарант» відмовився здійснити повне відшкодування завданого збитку в межах встановленого ліміту відповідальності 100000 грн, а відповідачем ОСОБА_2 не здійснене відшкодування залишку завданої шкоди, який перевищує ліміт відповідальності, і становить 36528 грн 22 коп.
Просив стягнути на його користь:
- з ТДВ СК «Альфа-Гарант» в межах ліміту відповідальності завданої матеріальної шкоди в наслідок пошкодження автомобіля FORD FUSION, н.з. НОМЕР_2 , 65506 грн, 
- з ОСОБА_2 залишок завданої матеріальної шкоди, який перевищує ліміт відповідальності, в розмірі 36528 грн 22 коп.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2022 року позов ОСОБА_1 до ТДВ СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 задоволено частково.
Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант» на користь ОСОБА_1 , в межах ліміту відповідальності, завдану матеріальну шкоду внаслідок пошкодження автомобіля FORD FUSION, д.н. НОМЕР_2 - 65506 грн.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 залишок завданої матеріальної шкоди, який перевищує ліміт відповідальності - 9687 грн 04 коп.
Стягнуто з ТДВ СК «Альфа-Гарант», ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в розмірі 840,80 грн, в дольовому порядку, тобто по 420,40 грн з кожного.
В апеляційній скарзі ТДВ СК «Альфа-Гарант», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТДВ СК «Альфа-Гарант» в повному обсязі. Обгрунтувань і доводів, в чому конкретно полягає неповнота та незаконність рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.
Рішення суду в частині позовних вимог до ОСОБА_2 не оскаржується, тому на підставі ч. 1 ст. 13,  ч. 1 ст. 367 ЦПК України в апеляційному порядку не переглядається.
Заява, подана на усунення недоліків апеляційної скарги, не береться апеляційним судом до уваги, оскільки апеляційна скарга була залишена без руху лише з підстав несплати судового збору, однак у порядку усунення недоліків апелянтом фактично подано нову апеляційну скаргу. 
Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що ціна позову 136528 грн 22 коп не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції встановлено, що 07 грудня 2019 року о 16 год. 55 хв. у м. Суми по вул. Іллінська біля будинку № 12/2  водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом КІА CEED, н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи на дорогу з місця стоянки, не надав дорогу транспортному засобу, що рухався по ній, здійснив зіткнення з автомобілем FORD FUSION, д.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , який у свою чергу допустив наїзд на нерухомий транспортний засіб RENAULT, н.з. НОМЕР_3 , який використовувався ОСОБА_3 . Внаслідок удару некерований КІА CEED, н.з. НОМЕР_1 допустив наїзд на нерухомий VOLKSWAGEN TOURAN, д.н. НОМЕР_4 , яким користується ОСОБА_4 . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23 грудня 2019 року, справа № 592/18619/19 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортним засобом строком 6 місяців (т. 1, а.с. 6).
Постановою Сумського апеляційного суду від 29 січня 2020 року постанову Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.12.2019 року відносно ОСОБА_2 змінено та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 грн. В іншій частині постанову залишено без змін.
Цивільна відповідальність власника транспортного засобу водія транспортного засобу КІА CEED, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 на момент ДТП застрахована ТДВ СК «Альфа-Гарант», що підтверджується страховим полісом АО/5866552 (т. 1, а.с. 10). 
09 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ СК «Альфа-Гарант» з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування (т. 1, а.с. 60).
Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 2163 від 09 січня 2020 року, складеного Сумським відділенням Харківського НДІСЦ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, вартість матеріальної шкоди, завданої власникові автомобіля марки FORD FUSION, д.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкоджень після ДТП, що трапилось 07 грудня 2019 року, станом на дату ДТП, складає 136528 грн 22 коп (т. 1, а.с. 12-34).
Аварійним комісаром ОСОБА_5 було складено аварійний сертифікат 65-D/64/0 від 21 січня 2020 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля FORD, д.н.з. НОМЕР_5 , дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням фізичного носу і становить 34493,99 грн, без врахування 20% ПДВ, та 41992,79 грн, з урахуванням ПДВ (т. 1, а.с. 61-64). 
Страховим актом № ЦВ/19/7448 від 04 лютого 2020 року, складеним ТДВ СК «Альфа-Гарант», встановлено наявність пошкоджень на транспортному засобі ОСОБА_1 , наявність шкоди, заподіяної ДТП, винну особу та визначено суму страхового відшкодування у розмірі 34493 грн 99 коп (т. 1, а.с. 66).
04 лютого 2020 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатила позивачу ОСОБА_1 частину страхового відшкодування у сумі 34493 грн 99 коп (без ПДВ та франшизи (500 грн)) (т. 1, а.с. 9).
Відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/14745-АВ від 16 вересня 2021 року, наданого Харківським НДЕКЦ на виконання ухвали Зарічного районного суду м. Суми від 09 червня 2021 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу FORD FUSION, д.н. НОМЕР_2 в результаті ДТП 07 грудня 2019 року, на дату ДТП - 07 грудня 2019 року становить 109687 грн 04 коп (т. 2, а.с. 2-10).
Частково задовольняючи позов ОСОБА_1 про відшкодування страховиком матеріальної шкоди у розмірі 65506 грн, завданої внаслідок ДТП у вигляді різниці між встановленим лімітом страхового відшкодування - 100000 грн та розміром виплаченого страхового відшкодування - 34493 грн 99 коп, та, з врахуванням розміру завданого матеріального збитку, завданого в результаті ДТП, визначеного відповідно до висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/14745-АВ від 16 вересня 2021 року - 109687 грн 04 коп, покладення на відповідача ОСОБА_2 , як винуватця ДТП, обов`язку сплати позивачеві залишку завданої матеріальної шкоди, який перевищує ліміт відповідальності - 9687 грн 04 коп. 
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такий висновок суду першої інстанції узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону. 
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають із обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується у повному обсязі на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).
Статтею 1 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон № 1961-ІV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.
У зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (стаття 29 Закону № 1961-ІV).
Пунктом 35.1 статті 35 Закону № 1961-ІV визначено, що для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів із дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.
Пунктами 36.1, 36.2, 36.4 статті 36 Закону № 1961-ІV встановлено,
що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).
Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування із особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплатити) та виплатити його.
Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатити страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється шляхом безготівкового розрахунку.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 3 ст. 988 ЦК України у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. При цьому, страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору, і не може перевищувати розміру реальних збитків (втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права). Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 
Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Судом встановлено, що 07 грудня 2019 року внаслідок ДТП, яка сталась з вини водія транспортного засобу КІА CEED, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 , було пошкоджено автомобіль FORD FUSION, д.н. НОМЕР_2 , чим позивачу завдано збитки на суму 109687 грн 04 коп згідно із висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-21/14745-АВ від 16 вересня 2021 року.
Зазначена сума завданих збитків в результаті ДТП розрахована судовим експертом в порядку виконання ухвали суду про призначення судової транспортно-товарознавчої експертизи та визначена станом на дату ДТП - 07 грудня 2019 року. 
Однак, страховик виплатив постраждалому у ДТП лише 34493 грн 99 коп страхового відшкодування, при встановленому у страховому полісі ліміті відповідальності 100000 грн.
Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивачем підтверджено належними доказами розмір матеріального збитку, заподіяного йому внаслідок ДТП, що сталося 07 грудня 2019 року.
Встановивши факт недостатності страхової виплати, здійсненої відповідачем на користь позивача, для повного відшкодування шкоди завданої в ДТП, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу у порядку ст. 1194 ЦК України заявленої ним суми до стягнення з ТДВ СК «Альфа-Гарант», як матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.  
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування оскаржуваного судового рішення під час апеляційного провадження. 
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - без змін.
Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381- 384, 389  ЦПК України, апеляційний суд 

                                                 п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю «Альфа-Гарант» залишити без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 січня 2022 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова  набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	О. Ю. Кононенко	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   О. І. Собина