ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

02 червня 2022 року 	м.Суми	

Справа №585/3294/21 
Номер провадження 22-ц/816/341/22

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
з участю секретаря судового засідання -Чуприни В.І.,

сторони:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Роменська спеціалізована загальноосвітня школа I-III ступенів № 2 ім.ак. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області, 
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Роменського ліцею № 2 ім.ак. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області
на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року, в складі судді Євлах О.О., ухвалене у м. Ромни, повний текст якого складено 09 грудня 2021 року,

                                                             в с т а н о в и в:  

10 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Роменської спеціалізованої загальноосвітньої школи I-III ступенів № 2 ім.ак. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, поновлення на роботі і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Свої позовні вимоги мотивувала тим, що з 01 вересня 2020 року вона працює на посаді вчителя англійської мови в Роменській спеціалізованій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2 ім.акад. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області. У жовтні 2021 року після того, як була прийнята постанова Кабінету Міністрів України щодо обов`язкової вакцинації освітян, її неодноразово просили на роботі надати відомості щодо вакцинації від респіраторної хвороби СОVID-19. 03 листопада 2021 року від відповідача вона отримала повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19 № 01-29/131, де вказувалося, що до 08 листопада вона повинна надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти СОVID-19, чи якийсь інший документ, який забороняє їй вакцинуватися, а у разі ненадання такого документу, її буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати. 05 листопада 2021 року їй було вручено Наказ відповідача № 114- К «Про відсторонення від роботи працівників школи» від 05.11.2021, яким її відсторонено від роботи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення від СОVID-19 без збереження заробітної плати. Своє відсторонення вважала незаконним і її незгода з даним наказом грунтується на нормах чинного законодавства України та нормах міжнародного права. Також зазначає, що не зрозуміло звідки відповідач володіє інформацією стосовно відсутності у неї вакцинації від СОVID-19, якщо вона жодних письмових заяв чи повідомлень не надавала, а ця інформація є таємною. Вважає, що відмова надавати відомості про наявність щеплення від СОVID-19 та відсутність вакцинації від СОVID-19 не може бути підставою відсторонення її від роботи. Незважаючи на широке поширення згаданої хвороби, показників епідемії на території України або в окремих регіонах не досягнуто і офіційного рішення влади про визнання СОVID-19 епідемією не було. Про це свідчать і численні відповіді МОЗ України на звернення громадян. Визнання ВООЗ Коронавірус пандемією не передбачає автоматичне визнання такого епідемією в Україні. Також зазначала, що виключно Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» встановлюється перелік обов`язкових профілактичних щеплень. Цим законом щеплення від СОVID-19 не встановлене, як обов`язкове, і тому відповідно не включене до календаря щеплень. А тому наказ Міністерства охорони здоров`я України № 2153 від 04 жовтня 2021 року «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» суперечить чинному Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Дорожньою картою з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію СОVID-19 в Україні у 2021-2022 роках, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 24.12.2020 № 3018 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України 09.02.2021 № 213), встановлено, що вакцинація від коронавірусної хвороби СОVID-19 в Україні буде добровільною для усіх груп населення та професійних груп. Жодним законом не встановлено порядку відсторонення працівників від роботи через відсутність у них відомостей про щеплення від СОVID-19. Посилаючись на те, що відсторонення її від роботи через відсутність вакцинації є незаконним, просила визнати наказ № 114-К від 05.11.2021 року незаконним та скасувати його, поновити її на роботі та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Скасовано Наказ № 114-К «Про відсторонення від роботи працівників школи» від 05.11.2021 року в частині відсторонення від роботи ОСОБА_1 , вчителя англійської мови. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі Роменський ліцей № 2 ім.ак. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області (відповідно до рішення 25 сесії 8 скликання Роменської міської ради Сумської області від 23 грудня 2021 року змінено назву Роменської спеціалізованої загальноосвітньої школи I-III ступенів № 2 ім.ак. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області на Роменський ліцей № 2 ім.ак. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області), посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено вимоги ст. 36 та ст. 242 КАС України. Крім того, судом не проаналізовано, які негативні наслідки можуть мати дії позивача для життя і здоров`я дітей, які реалізують свої конституційній права на освіту. Суд не врахував, що згідно з наказом «Про організацію освітнього процесу з 08 листопада 2021 року» від 05.11.2021 №124-ОД учні 1-4 класів навчалися в звичайному режимі, а не дистанційно і позивач за затвердженим розкладом повинна була викладати англійську мову у 2, 3 та 4 класах.
Доводить, що видача оскаржуваного наказу ґрунтується на вимогах законодавства, має законну мету. Держава, встановивши відсторонення педагогічних працівників від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, у тому числі й самих дітей. Вважає, що право позивача на працю у шкільному навчальному закладі було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки позивач відмовилась від обов`язкового щеплення.
Рішення суду в частині відмови у задоволенні позову не оскаржується, а тому відповідно до положень ч.1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доводами відповідача не погодилась, вважає рішення законним, обгрунтованим та таким, що прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, тому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення проти скарги ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає, або на яку він вільно погоджується. Використання примусової праці забороняється. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Відповідно до положень ст. 5-1 КЗпП України, держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України правовий захист від необгрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
З матеріалів справи вбачається, що згідно з наказом № 82-к від 01.09.2020 року позивачка з 01 вересня 2020 року офіційно працює вчителем англійської мови в Роменській спеціалізованій загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 2 ім.акад. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області, яка відповідно до рішення 25 сесії 8 скликання Роменської міської ради Сумської області від 23 грудня 2021 року перейменована на Роменський ліцей № 2 ім.ак. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області (а.с. 18, 120).
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до Списку працівників Роменської спеціалізованої ЗОШ № 2 ОСОБА_1 ознайомлена з правилами внутрішнього розпорядку працівників Роменської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 ім.акад. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області, в п. 3.2 якої викладено обов`язки працівників школи, серед яких обов`язки, пов`язані з охороною здоров`я - це виконувати вимоги з охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, передбачені відповідними правилами та інструкціями та 1 раз на рік проходити медичний огляд відповідно до законодавства (а.с. 13-17).
Відповідно до Посадової інструкції № 10 вчителя іноземної мови, затвердженої Наказом № 25-ОД від 30.07.2019 р., позивачка була ознайомлена із завданнями та обов`язками, правами, відповідальністю, що повинен знати, з ким взаємодіє в роботі і які кваліфікаційні вимоги до неї ставляться. Відповідно до п. 7.1 Посадової інструкції, встановлено загальні вимоги до всіх вчителів. Згідно з цими вимогами, вчитель повинен мати фахову освіту, відповідати загальним етичним та культурним вимогам педагогічних працівників. Відповідно до п. 2.2 Посадової інструкції, за невиконання чи неналежне виконання без поважних причин Статуту і правил внутрішнього трудового розпорядку школи, законних розпоряджень директора школи та інших нормативних актів, посадових обов`язків, установлених цією інструкцією, вчитель іноземної мови несе дисциплінарну відповідальність у порядку, визначеному трудовим законодавством (а.с. 19-20). 
Відповідно до повідомлення № 01-29/131 від 03.11.2021 за підписом директора школи, ОСОБА_1 повідомлено, що їй необхідно надати до 08.11.2021 один із таких документів: документ, що підтверджує отримання повного курсу вакцинації, або міжнародний, внутрішній сертифікат або іноземний сертифікат, що підтверджує вакцинацію від COVID-19 однією дозою однодозної вакцини або двома дозами дводозної вакцини (зелені сертифікати), які включені ВООЗ до переліку дозволених для використання в надзвичайних ситуаціях; або негативний результат тестування методом полімерної ланцюгової реакції; або довідку про одужання від зазначеної хвороби, чинність якого підтверджена за допомогою Єдиного електронного вебпорталу електронних послуг; або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16.09.2011 р. № 595. В повідомленні також зазначено, що без надання одного із цих документів до 08.11.2021р. керівництво, керуючись ст. 46 КЗпП та ст. 12 Закону України «Про захист від інфекційних хвороб», має право відсторонити її від роботи без збереження заробітної плати та без врахування часу відсторонення до страхового стажу для призначення пенсії та оплати тимчасової непрацездатності (а.с. 12).
Відповідно до Наказу № 114- К «Про відсторонення від роботи працівників школи», ОСОБА_1 відсторонено від роботи з 08.11.2021 на час відсутності щеплення від СОVID-19 без збереження заробітної плати. Підстава: повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення СОVID-19 ОСОБА_1 від 03.11.2021 (а.с. 11).
З довідки про доходи від 08.11.2021 р. вбачається, що виплату заробітної плати ОСОБА_1 за роботу вчителем англійської мови в СЗОШ № 2 ім. ак. Йоффе, здійснює відділ освіти Роменської міської ради та за вересень - жовтень 2021 року нею відпрацьовано 42 дні, за які їй нараховані 24614,70 грн  заробітної плати (а.с. 10).
Відповідно до Наказу № 31-К від 02.07.2021 р. директором Роменської спеціалізованої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 ім. акад. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області призначено ОСОБА_2 на період з 21.08.2021 р. по 20.08.2027 р. (а.с. 35).
Відповідно до укладеного контракту з керівником закладу, директор школи здійснює безпосереднє управління закладом освіти на підставі єдиноначальності та умовах, викладених у контракті, відповідно до чинного законодавства України, рішень Роменської міської ради, рішень виконавчого комітету Роменської міської ради, розпоряджень міського голови, наказів відділу освіти Роменської міської ради Сумської області та статуту закладу освіти. Контрактом визначено загальні положення, права та обов`язки керівника, визначено порядок оплати праці та соціально-побутового забезпечення керівника, обов`язки роботодавця, внесення змін до контракту та припинення його дії, визначено відповідальність сторін і вирішення спорів (а.с. 36-39).
З копій протоколів нарад при директорові від 14.09.2021 р. та від 13.10.2021 р. вбачається, що директор школи звертала увагу педагогічного персоналу на стан захворюваності на СОVID-19 та необхідності вакцинації як єдиного дієвого способу убезпечити себе та інших від тяжкого перебігу хвороби (а.с. 41-43).
З акту від 05.11.2021 р. вбачається, що чотирьом працівникам школи, зокрема і ОСОБА_1 , вручено наказ про відсторонення від роботи з 08.11.2021 р. (а.с. 46).
З акту від 08.11.2021 р. вбачається, що 08.11.2021 р. ОСОБА_1 не надала документ про щеплення від СОVID-19 або довідки про абсолютні протипоказання до профілактичних щеплень (а.с. 47).
З наказу № 120-К від 16.11.2021 р. «Про внесення змін до Наказу № 114-К від 05.11.2021 р.»  вбачається, що ст. 45 КЗпП зазначену в констатуючій частині наказу № 114-К від 05.11.2021 р. змінено на ст. 46 КЗпП. В решті Наказ залишено без змін (а.с. 48).
З ксерокопії Інструкції для медичного застосування вакцини для профілактики СОVID-19, під назвою КоронаВак, вбачається, що кінцеві дані аналізу ще не отримані, результати щодо ефективності та безпечності ще потребують подальшого кінцевого підтвердження (а.с. 67-79).
Рішення суду першої інстанції про часткове задоволення позову мотивоване тим, що наказ № 114-К від 05.11.2021 року про відсторонення позивачки від роботи без збереження заробітної плати на час відсутності вакцинації від COVID-19 суперечить статті 14 Конвенції у поєднанні зі статтею 8 (право на приватне життя) та ст.1 Протоколу № 1, оскільки обмеження її прав є не пропорційним поставленій меті за наявності можливості досягти поставлену мету (запобігання зараженню вірусом всіх учасників освітнього процесу) менш інтрузивними за характером заходами. Суд вважав, що спірний наказ суперечить Закону України «Про захист від інфекційних хвороб», оскільки вакцинація від COVID-19 не включена до календаря щеплень, крім того, він прийнятий до набрання чинності змінами до Постанови КМУ № 1236 від 09.12.20 р. та Наказу МОЗ № 2153 від 04.10.21 р.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та вимогами закону.
У пунктах «а», «б» статті 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, зокрема, піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.
Відповідно до частини першої статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається в разі:
- появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;
- відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони;
- в інших випадках, передбачених законодавством.
До інших передбачених законодавством випадків належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим.
Відсторонення працівника від роботи слід розуміти як один із передбачених законодавством випадків призупинення трудових правовідносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання.
Тимчасове увільнення працівника від виконання його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи на умовах та з підстав, встановлених законодавством, по суті не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має на меті запобігання негативним наслідкам.
Статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень.
Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень ці працівники у порядку, встановленому законом, відсторонюються від виконання зазначених видів робіт.
Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153, який набрав чинності 08 листопада 2021 року, затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік № 2153). Відповідно до цього Переліку, обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники:
1) центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів;
2) місцевих державних адміністрацій та їх структурних підрозділів;
3) закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності;
4) підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління центральних органів виконавчої влади;
5) установ і закладів, що надають соціальні послуги, закладів соціального захисту для дітей, реабілітаційних закладів;
6) підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83.
Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством.
Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19.
Пунктом 41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», який набрав чинності з 08 листопада 2021 року, керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій визначено забезпечити:
1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком № 2153;
2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена Переліком № 2153 та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; а також
3) взяти до відома, що на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»; відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома осіб, які відсторонюються; строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.
Відстороняючи працівника від роботи, роботодавець повинен був діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому наказ № 114-К «Про відсторонення від роботи працівників школи» від 05.11.2021 року порушує права позивача та є передчасним, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, відповідач застосував заходи, передбачені пунктом 41_ 6 постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236, який набрав чинності лише 08 листопада 2021 року. Крім того, 05.11.2021 року ще не набрав чинності Наказ Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153, яким затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, відповідно до якого обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19 підлягають вчителі.
Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що видача оскаржуваного наказу ґрунтується на вимогах законодавства та має законну мету є безпідставними.
Оскільки Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затверджений наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 набув чинності лише 08.11.2021 року, у відповідача 05.11.2021 року не було законних підстав для видання наказу про відсторонення від роботи вчителя англійської мови ОСОБА_1 , тому не заслуговують на увагу доводи скарги про те, що держава, встановивши відсторонення педагогічних працівників від виконання обов`язків, які не мають профілактичного щеплення, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я всіх учасників освітнього процесу, а також, що право позивача на працю у шкільному навчальному закладі було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси.
Не знайшли свого підтвердження також посилання Роменського ліцею № 2 імені академіка А.Ф. Йоффе Роменської міської ради Сумської області на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме вимог ст. ст. 36 та 242 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки розгляд справи відбувався за  правилами цивільного, а не адміністративного судочинства. Посилання скаржника на положення КАС України є недоречним, крім того, з огляду на вимоги ст. ст. 36, 37 Цивільного процесуального кодексу України щодо самовідводу, суд першої інстанції не мав правових підстав для їх застосування. Натомість, апелянт не надав жодних доказів, які б свідчили про неможливість розгляду справи саме у складі головуючої судді Євлах О.О., чи про будь-яку упередженість суду.
Таким чином, посилання та доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, не знайшли свого підтвердження в якості підстав скасування судового рішення в оскаржуваній частині під час апеляційного провадження.  
При цьому, колегія суддів враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
Враховуючи викладене, суд першої інстанції в повному обсязі встановив фактичні обставини справи, дотримуючись принципу змагальності, на підставі наданих сторонами доказів та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду в оскаржуваній частині - без змін.
Керуючись ст. ст. 367 - 369, п.1 ч.1 ст. 374, ст. ст. 375, 381- 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд,

                                                      п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Роменського ліцею № 2 ім.ак. А.Ф.Йоффе Роменської міської ради Сумської області залишити без задоволення.
Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 06 грудня 2021 року в оскаржуваній частині залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий -  	О. Ю. Кононенко	

Судді:                                                                                        О. І. Собина 

                                                                                                   Т. А. Левченко