КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
03110 м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 756/3121/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/1073/2022	Головуючий у суді першої інстанції  -  Диба О.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції  -  Нежура В.А.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
09 лютого 2022 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                            Нежура В.А.,
судді                                                 Березовенко Р.В., Лапчевська О.Ф.,
секретар                                           Горбачова І.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року по цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу з прилюдних торгів,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У березні 2020 року АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (далі - АТ «ПУМБ») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 6731470 від 28.08.2008 в сумі 32 515,12 дол. США та 20 000,00 грн. звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Mercedes-Benz, модель С 200К, рік випуску 2008, номер кузову  НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
на період реалізації предмета застави передати вказаний автомобіль в управління позивача;
встановити спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем;
встановити початкову ціну реалізації предмета застави в розмірі 266 000,00 грн.
Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 28.08.2008 між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір       № 6731470, за умовами якого позивач надав відповідачу ОСОБА_1 кредит на придбання автомобіля в розмірі 43 096,00 дол. США строком до 28.08.2015 зі сплатою 13,49% річних за користування кредитом.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу        № 6827075 від 28.08.2008, за яким ОСОБА_1 передав банку у заставу належний йому автомобіль марки Mercedes-Benz, модель С 200К, рік випуску 2008, колір червоний, номер кузову   НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Внаслідок неналежного виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором в частині повернення кредитних коштів та сплати нарахованих відсотків, позивач був змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.11.2014 з ОСОБА_1 стягнуто на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» заборгованість в розмірі 32 515,12 дол. США та 20 000,00 грн. штрафу.
На виконання вказаного рішення 12.08.2015 видано виконавчий лист, який пред`явлено позивачем на примусове виконання до Оболонського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві. Виконавчий лист на підставі постанови державного виконавця від 04.10.2016 повернуто стягувачу без виконання у зв`язку з відсутністю у боржника майна, на яке можна звернути стягнення, рахунків у банківських установах та заробітної плати (доходу).
Як стало відомо позивачу, спірний автомобіль без відома заставодержателя був перереєстрований кілька разів на нових власників - 14.01.2015 на ОСОБА_3 (з наданням реєстраційного номера НОМЕР_4 ), 03.04.2015 на ОСОБА_4 (з наданням реєстраційного номера НОМЕР_5 ), 15.03.2016 на ОСОБА_2 (з наданням реєстраційного номера НОМЕР_2 ) (а.с. 1-3 зв.).
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.05.2021 позовні вимоги АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу з прилюдних торгів залишено без задоволення (а.с. 144-147 зв.).
В апеляційній скарзі, АТ «ПУМБ» посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Вказує, що банк не міг знати та не повинен розраховувати на ту обставину, що ОСОБА_1 при забороні відчуження автомобіля, обумовленою у договору застави, здійснить відчуження предмета застави, а покупець за наявності запису у Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна, який є публічним та загальнодоступним, придбає річ з обтяженням. І лише у ході виконавчого провадження позивачем з`ясовано, що ОСОБА_1 протиправно здійснив відчуження автомобіля, який є предметом застави, та в подальшому був неодноразово перепроданий.
Також, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо встановлення терміну, коли позивач дізнався про порушення його права, оскільки з лютого 2016 року (коли позивач дізнався про відчуження предмета застави) до дати подання позову, який є предметом судового розгляду, минуло більше трьох років, однак цей строк пропущено з поважних причин. Розраховуючи на сталість судової практики та виходячи з принципу правової визначеності, позивач у 2016 році вчасно звернувся до суду за захистом своїх порушених прав. Але відмова у позові з підстав невірного визначення способу реалізації предмета застави сталася виключно з причин зміни тлумачення Верховним Судом норм закону, яка регулює дані правовідносини. Подавши позов з іншим предметом (зазначивши інший спосіб звернення стягнення), позивач фактично з 18.02.2016 продовжує реалізовувати своє право заставодержателя на судовий захист (а.с. 150-152).
30.11.2021 ОСОБА_2 подано пояснення до апеляційної скарги, в яких зазначається, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що застава спірного транспортного засобу була зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна на час придбання ОСОБА_2 автомобіля Mercedes-Benz (а.с. 185-190).
В судовому засіданні представник АТ «ПУМБ» - Панченко О.О. підтримав подану апеляційну скаргу з викладених і ній підстав та просив її задовольнити.
Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_5 заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив її відхилити.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся до суду з позовною заявою 02.03.2020, тобто після спливу позовної давності, а причини пропуску позивачем строку позовної давності не є поважними.
Але погодитись із такими висновками в повному обсязі не можливо з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи, 28.08.2008 між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником якого є ПАТ «Перший український міжнародний банк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 6731470 з додатковою угодою № 1 від 28.01.2009, додатковою угодою № 7446402/1 від 26.02.2009, додатковою угодою № 7446402 від 26.02.2009, додатковою угодою       № 7907830 від 10.08.2009, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит на придбання автомобіля в розмірі 43 096,00 дол. США строком до 28.08.2015.
З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу         № 6827075 від 28.08.2008, за яким ОСОБА_1 передав банку у заставу належний йому автомобіль тип легковий седан, марки Mercedes-Benz, модель С 200К, рік випуску 2008, колір червоний, номер кузову   НОМЕР_1 , двигун V=1796 куб.см., реєстраційний номер НОМЕР_3 .
Відповідно до п.2.2 договору застави до виконання основного зобов`язання у повному обсязі заставодавець не має права без письмової згоди заставодержателя видавати доручень, за якими наділяти третіх осіб правом управління транспортним засобом, відчужувати предмет застави у будь-який спосіб, передавати його в користування третім особам (в тому числі за договором найму (оренди) чи договором позички), передавати предмет застави як внесок до статутного фонду юридичної особи, розпоряджатися будь-яким іншим чином предметом застави в цілому або окремими частинами, що входять до її складу, вчиняти відносно предмету застави будь-які інші правочини, в тому числі видавати доручення, за якими наділяти третіх осіб на укладання договорів чи інших правочинів щодо предмету застави від імені заставодавця.
Згідно із п.6.2 договору застави звернення стягнення на предмет застави здійснюється на вибір заставодержателя: на підставі виконавчого напису нотаріуса, за рішенням суду, шляхом позасудового врегулювання відповідно до чинного законодавства України.
Відповідно до п. 6.3 договору застави визначені цим договором способи звернення стягнення на предмет застави не перешкоджають заставодержателю застосувати інші способи звернення стягнення на предмет застави, встановлені чинним законодавством України та/або письмовою домовленістю сторін. У разі, якщо визначені цим договором та/або чинним законодавством заходи позасудового врегулювання з будь-яких причин не призвели до задоволення вимог заставодержателя в повному обсязі, заставодержатель вправі в будь-який час припинити процедуру позасудового врегулювання та звернути стягнення на предмет застави на підставі виконавчого напису нотаріуса чи за рішенням суду (за вибором заставодержателя).
З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна     № 20496062 від 28.08.2008 убачається, що на автомобіль марки Mercedes-Benz, модель С 200К, номер кузову   НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 накладено обтяження у вигляді застави рухомого майна згідно договору застави від 28.08.2008, та накладено заборону на його відчуження. Термін дії обтяження до 28.08.2013.
З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна      № 64438965 від 27.01.2020 убачається, що 23.06.2014 зареєстровано обтяження      № 14416307 автомобіля марки Mercedes-Benz, модель С 200К, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , на підставі вказаного договору застави, 06.05.2019 внесено зміни обтяження, термін обтяження після внесення змін до 06.05.2024, боржник ОСОБА_1 .
З витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна     № 64959758 від 24.02.2020 убачається, що 24.02.2020 внесено зміни обтяження       № 14416307 щодо реєстрації звернення стягнення 24.02.2020.
Згідно листа Регіонального сервісного центру МВС в Київській області від 06.04.2016, 14.01.2015 автомобіль марки Mercedes-Benz, модель С 200К, рік випуску 2008, колір червоний, номер кузову   НОМЕР_1 , двигун V=1796 куб.см., державний номер НОМЕР_3 , був зареєстрований за ОСОБА_1 . В подальшому вказаний автомобіль перереєстрований з ОСОБА_1 на ОСОБА_6 , при цьому за транспортним засобом був закріплений новий номерний знак НОМЕР_4 . 
03.04.2015 вказаний автомобіль був перереєстрований на гр. ОСОБА_4 , при цьому за транспортним засобом був закріплений новий номерний знак НОМЕР_5 . 
15.03.2016 вказаний автомобіль був перереєстрований на гр. ОСОБА_2 , при цьому за транспортним засобом був закріплений новий номерний знак НОМЕР_2 .
Згідно повідомлення Регіонального сервісного сервісу МВС у м. Києві від 29.04.2016 на спірний автомобіль накладено арешт.
Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.03.2017 відмовлено у задоволенні позову банку до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором шляхом укладення договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 31.05.2017 скасовано рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13.03.2017 та ухвалено нове рішення, яким позов банку задоволено в повному обсязі. Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 31.05.2017 та вирішено відмовити у задоволенні позовних вимог банку.
З матеріалів справи також убачається, що внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором в частині повернення кредитних коштів та сплати нарахованих відсотків рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 20.11.2014 з нього на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» стягнуто заборгованість в розмірі 32 515,12 дол. США та 20 000,00 грн. штрафу, а також судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. Вказане рішення набрало законної сили та на його виконання видано відповідний виконавчий лист.
Як убачається з постанови державного виконавця Оболонського РВ ДВС      м. Києва ГТУЮ в м. Києві Манасерян А.А., виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2/756/4322/14 від 12.08.2015 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 32 515,12 дол. США та 23 654,00 грн. завершено, виконавчий документ повернуто стягувачеві, оскільки у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення. З реєстру виконавчих проваджень убачається, що виконавчі провадження, відкриті банком щодо відповідача ОСОБА_1 , на даний час завершені.
Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За приписами ч. 1 ст. 1048 ЦК України (пар. 1 гл. 71) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
У відповідності до частин 1, 2 статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
Застава є способом забезпечення зобов`язань, у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 572 ЦК України та ст. 1 Закону України «Про заставу» ).
Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом (ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України).
Частиною 1 статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.
Тобто законом визначений вичерпний перелік способів звернення стягнення на предмет застави в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого зобов`язання.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право на власний розсуд обрати один із позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зокрема: продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах.
У п.6.2 договору застави зазначено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється на вибір заставодержателя: на підставі виконавчого напису нотаріуса; за рішенням суду; шляхом позасудового врегулювання відповідно до чинного законодавства України.
Згідно з п.6.5 договору застави, у разі виникнення у заставодержателя права звернути стягнення на предмет застави, заставодержатель має право від свого імені продати предмет застави будь-якій особі шляхом укладення з нею відповідного договору купівлі-продажу. Продаж предмету застави здійснюється в порядку, передбаченому чинним законодавством України.
Сторони, підписавши договір про та заставу транспортного засобу, узгодили всі його умови, у тому числі, вирішили питання щодо позасудового порядку врегулювання спору і не передбачили можливості звернення до суду заставодержателя з позовом про звернення стягнення на предмет застави шляхом укладення банком з іншою особою-покупцем договору купівлі-продажу, тому позивачем обрано позасудовий спосіб захисту порушеного права, який не підлягає застосуванню у судовому порядку.
Разом з тим, згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно зі ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).
Статтею 574 ЦК України передбачено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До застави, яка виникає на підставі закону, застосовуються положення цього Кодексу щодо застави, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 593 ЦК України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином, позовні вимоги заявлені правомірно, є такими що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.
Дійшовши правильного висновку про порушення прав позивача, суд першої інстанції застосував до даних правовідносин строк позовної давності, оскільки про своє порушене право позивач дізнався в 2014 році, а з даним позовом звернувся у березні 2020 року. Причини пропуску судом були визнані не поважними.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо обґрунтованості висновків суду в цій частині рішення, суд апеляційної інстанції виходив з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Згідно частин 2-5 статті 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.
Позивач реалізував право як кредитора на дострокове стягнення заборгованості по кредиту у судовому порядку у 2014 році. Але внаслідок стягнення за виконавчим листом розраховував на звернення стягнення на все майно боржника, включаючи заставний автомобіль, його реалізацію та погашення заборгованості за рахунок отриманих коштів. І не міг заздалегідь передбачити, що автомобіль відчужений.
У лютому 2016 року позивач звернувся до Оболонського районного суду            м. Києва з позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет застави (автомобіль) шляхом продажу його третій особі. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.03.2017 у справі № 756/2518/16-ц у позові банку відмовлено. Рішенням апеляційного суду м. Києва від 31.05.2017 рішення Оболонського районного суду м. Києва скасовано, позов задоволено. Постановою Верховного Суду від 11.12.2019 рішення апеляційного суду скасовано, відмовлено у задоволенні позову з підстав того, що сторони вирішили питання щодо позасудового порядку врегулювання спору і не передбачили звернення до суду заставодержателя з позовом про звернення стягнення на предмет застави шляхом укладення банком з іншою особою-покупцем договору купівлі-продажу, таким чином, позивач обрав позасудовий спосіб захисту порушеного права, який не підлягає застосуванню у судовому порядку.
Таким чином, розраховуючи на сталість судової практики та виходячи з принципу правової визначеності, позивач у 2016 році вчасно звернувся до суду за захистом своїх порушених прав із позовом про звернення стягнення на предмет застави, у задоволені якого було відмовлено з підстав невірно обраного способу захисту, згідно постанови Верховного Суду від 11.12.2019. Після чого, у березні 2020 року позивач звернувся до суду із даним позовом. Тобто, за період, починаючи з 2014 року по березень 2020 року, банк здійснював усі можливі заходи, передбачені договором і законом, спрямовані на захист своїх порушених прав кредитора у зобов`язаннях із боржником ОСОБА_1 .
Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції доходить висновку про поважність причин пропуску позивачем позовної давності, у зв`язку з чим порушене право позивача підлягає захисту.
Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про задоволення пред`явленого банком позову в повному обсязі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.
На підставі ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 3 990,00 грн. та апеляційної скарги у сумі 5 985,00 грн., а всього 9 975,00 грн.
Враховуючи викладене, керуючись статтями 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» задовольнити.
Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 26 травня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення наступного змісту.
Позовну заяву Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави шляхом продажу з прилюдних торгів задовольнити.
Звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки Mercedes-Benz, модель С 200К, рік випуску 2008, номер кузову НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у рахунок задоволення вимог Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місцезнаходження м. Київ, вул. Андріївська, 4, ЄДРПОУ 14282829) до ОСОБА_1 за кредитним договором            № 6731470 від 28 серпня 2008 року в сумі 32 515(тридцять дві тисячі п`ятсот п`ятнадцять),12 дол. США та 20 000(двадцять тисяч),00 грн., з яких: 24 495(двадцять чотири тисячі чотириста дев`яносто п`ять),94 дол. США - заборгованість за кредитом, 3 916(три тисячі дев`ятсот шістнадцять),39 дол. США - заборгованість за процентами, 20 000(двадцять тисяч),00 - штраф.
На період реалізації предмета застави передати автомобіль марки Mercedes-Benz, модель С 200К, рік випуску 2008, номер кузову НОМЕР_1 , червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 в управління Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місцезнаходження м. Київ, вул. Андріївська, 4, ЄДРПОУ 14282829).
Встановити спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення публічних торгів органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем.
Встановити початкову ціну реалізації предмета застави в розмірі 266 000(двісті шістдесят шість тисяч),00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ,        АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_7 ) на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (місцезнаходження м. Київ, вул. Андріївська, 4, ЄДРПОУ 14282829) витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви у сумі 3 990(три тисячі дев`ятсот дев`яносто),00 грн. та апеляційної скарги у сумі 5 985(п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят п`ять),00 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.
 
Суддя-доповідач                                                                                  В.А. Нежура
 
Судді                                                                                            Р.В. Березовенко
 
                                                                                                       О.Ф. Лапчевська