ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2022 року 
м. Київ

cправа №  870/10/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О.В. - головуючого, Жукова С.В., Погребняка В.Я., 

за участі секретаря судового засідання Аліференко Т.В.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина"
на ухвалу   Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2022
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі від 02.12.2020 
у третейській справі № 09-01/1020 (з урахуванням ухвали Західного апеляційного господарського суду від 11.05.2022 про виправлення описки у номері справи Постійно діючого третейського суду при Західній універсальній товарній біржі №   09-01/0720)
за   позовом Приватного підприємства "Бережани"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина"      
про стягнення 706   292 грн 05 коп.

Учасники справи:
представник позивача -Бутко Д.Г., адвокат, 
представник відповідача - не з`явився.

1.          Короткий зміст вимог
1.1.          02.12.2020 Постійно діючий третейський суд при Західній універсальній товарній біржі (далі - Третейський суд) постановив рішення (далі - Рішення) у третейській справі № 09-01/0720 про часткове задоволення позову Приватного підприємства "Бережани" (далі - Позивач) про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю   "Молочна компанія "Галичина" (далі - Відповідач)   заборгованості за договором № 01/05/18 купівлі-продажу, укладеним між сторонами 01.05.2018 (далі - Договір): стягнення з Відповідача на користь Позивача 188   934 грн 85   коп., з яких: 188   373 грн 33 коп. заборгованості за товар, 561 грн 52 коп. пені, а також 941 грн 87 коп. витрат на відшкодування сплаченого третейського збору; та про відмову в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
1.2.          04.03.2021 Відповідач звернувся до Західного апеляційного господарського суду із заявою про скасування Рішення Третейського суду.
1.3.          Заява обґрунтована існуванням підстав для скасування Рішення, так як цим рішенням Третейський суд   вирішив питання, які виходять за межі третейської угоди, що міститься в пункті 5.8 Договору - щодо порядку та умов передачі спору між сторонами Договору на вирішення Третейського суду, оскільки право сторони Договору на звернення з позовом до Третейського суду   виникає за умови проведення попередньо перемовин з метою мирного врегулювання спору за Договором, тоді як ця умова не була дотримана Позивачем.

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.1.          11.04.2022 Західний апеляційний господарський суд ухвалив про відмову Відповідачу   у задоволенні заяви про скасування Рішення Третейського суду та про залишення цього рішення без змін.
2.2.          Судове рішення мотивоване відсутністю підстав для скасування Рішення Третейського суду, оскільки Третейським судом не було допущене порушення при розгляді та вирішенні спору між сторонами за Договором з огляду на те, що досудове врегулювання спору (звернення з письмовою претензією) виключно правом (а не обов`язком) учасника господарських відносин, Закон передбачає обов`язок особи, яка порушила права і законні інтереси інших осіб, поновити їх, не чекаючи пред`явлення, зокрема, претензії; Відповідач не подавав заяву про відсутність у Третейського суду компетенції стосовно переданого на його вирішення спору, а тому з цього приводу Третейський суд не вирішував відповідного клопотання; Відповідач не скористався правом заявити відвід Третейському судді, який прийняв рішення у цій справі, хоча обставини, на які Відповідач посилається в заяві про скасування Рішення Третейського суду, були відомі на момент ухвалення цього рішення.

3.          Встановлені судом обставини 
3.1.          01.05.2018 Відповідач   (покупець) та Позивач   (продавець) підписали договір купівлі-продажу №01/05/18.
Відповідно до пункту 1.1. Договору продавець продає, а покупець купує молоко (товар) за базисним вмістом, додатковими характеристиками та в кількості відповідно до додатків, що є невід`ємною частиною цього договору та оплачує його вартість відповідно до умов даного договору. Товар повинен відповідати за якістю діючим стандартам, технічним умовам, ветеринарним і санітарним вимогам.
Пунктом 2.1. Договору передбачено, що продавець зобов`язується своєчасно передавати товар покупцю належної якості, а покупець зобов`язується прийняти товар та здійснити оплату за нього, згідно затвердженого сторонами протоколу погодження ціни на товар (додаток №1 до договору), який є невід`ємною частиною даного договору.
Згідно з пунктом 4.2 Договору оплата за товар продавцю здійснюється покупцем в безготівковому або готівковому порядку протягом семи календарних днів з моменту передачі товару покупцю.
Сторони уклали третейську угоду у вигляді викладеного третейського застереження в пункті 5.8 Договору.
Додатком № 1 (протокол № 1 погодження ціни на товар) до Договору сторони за Договором погодили ціну за 1 тонну молока по базисному вмісту жиру   білка (40:60).
3.2.          На виконання умов Договору купівлі-продажу Позивач поставив Відповідачу товар на загальну суму 10 861   527 грн 40 коп. (згідно з видатковими накладними за переліком).
3.3.          Відповідач прострочив сплату платежів, у зв`язку з чим на підставі пункту 5.3 Договору Позивач заявив до стягнення   703   400 грн 91 коп.   заборгованості за товар, 2   891 грн 14 коп.   пені. Крім того, на підставі пункту 3.3 договору, згідно з яким товар, поставлений з відстроченням платежу, вважається таким, що продається в кредит з нарахуванням процентів на несплачену частину вартості товару, та пункту 5 специфікацій №001 та № 002, якими передбачено сплату 20% річних за кожен день користування товаром з 02.10.2019, Позивач заявив до стягнення 6   999 грн 72 коп. товарного кредиту за період з 02.10.2019 по 10.12.2019.

4.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
4.1.          25.04.2022 Відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Західного господарського суду від 11.04.2022 та постановити нове рішення, яким заяву Відповідача задовольнити та скасувати Рішення Третейського суду. 

5.          Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
5.1.          Суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, не врахував передумови для передачі спору між сторонами Договору на розгляд Третейського суду, а саме проведення переговорів стосовно спорів за Договором та недосягнення   згоди між сторонами за відповідним спором, що не мало місце у спірних правовідносинах, а тому Рішенням Третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, що є підставою для скасування цього Рішення.   

6.          Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права
Щодо повноважень господарського суду у розгляді справ щодо оскарження рішень третейських судів
6.1.          За змістом частини другої статті 24, частини другої статті 25 та частини другої статті 253 ГПК   України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом; Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
6.2.          Частиною першою статті 346 ГПК України передбачено, що сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.
Відповідно до частини третьої статті 349 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. 
Частиною четвертою цієї статті ГПК України визначено, що суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.
Відповідно до частини другої цієї статті ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:
1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;
2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;
3) третейську угоду визнано судом недійсною;
4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;
5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Аналогічні положення містяться у статті 51 Закону України "Про третейські суди".
Перелік підстав, за яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
6.3.          Отже, виходячи з приписів чинного законодавства при розгляді заяви про скасування рішення третейського суду господарський суд не здійснює оцінки законності і обґрунтованості рішення третейського суду в цілому та по суті заявлених та розглянутих вимог, а лише встановлює відсутність або наявність підстав для його скасування, визначених частиною третьою статті 51 Закону України "Про третейські суди" та статтею 350 ГПК України. 
Суд звертається до усталеної практики Верховного Суду з вирішення подібних спорів - до висновків наведених, зокрема в постановах: від 20.07.2021 у справі № 873/11/21, від 15.07.2021 у справі № 876/20/21, від 10.06.2021 у справах №   873/16/21, № 873/13/21, № 873/63/20, від 26.05.2021 у справі № 873/17/21, від 27.05.2021 у справі № 803/159/20 (провадження № 61-6528ав19).
6.4.          Щодо порядку та умов передачі спору на вирішення третейського суду Суд звертається до положень Закону України "Про третейські суди", відповідно до статті 5 якого юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав. 
6.5.          Порядок узгодження сторонами передачі спору на розгляд третейського суду встановлений статтею 12 Закону України "Про третейські суди", відповідно до якої, зокрема, третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди (частина перша). 
6.6.          Між тим, суд першої інстанції не встановив обставин щодо існування передбачених законом підстав для скасування Рішення Третейського суду (пункт 6.2), а посилання скаржника на ухвалення Третейським судом Рішення в умовах узгодженого в третейському застереженні (в пункті 5.8 Договору), однак недотриманого Позивачем порядку передачі спору за Договором на розгляд Третейського суду (щодо проведення переговорів стосовно спорів за Договором та недосягнення сторонами згоди за відповідним спором (пункти 1.3, 5.1), не є підставою для скасування Рішення Третейського суду у розумінні пункту 2 частини другої статті 350 ГПК   України, оскільки ухвалення Третейським судом Рішення в умовах узгодженого в третейській угоді, однак недотриманого стороною (сторонами) досудового порядку врегулювання спору за договором не є вирішенням третейським судом питань, які виходять за межі третейської угоди.
6.7.          Суд також відхиляє наведені аргументи скаржника (пункти 1.3, 5.1) у зв`язку із наступним. 
Так, чинним законодавством України не передбачена заборона звертатись з позовом до суду у випадку порушень договірних зобов`язань контрагентом без попереднього пред`явлення йому претензії. Обрання певного засобу правового захисту, в тому числі і досудового врегулювання спору, є правом а не обов`язком особи, яка добровільно, виходячи з власних інтересів його використовує.
У цьому висновку Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, сформульованої з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 №15-рп/2002 у справі 1-2/2002 та викладеної у постанові від 18.06.2019 у справі № 910/7476/18, а також до відповідних висновків   Верховного Суду у судових рішеннях, ухвалених у подібних правовідносинах - у справах щодо оскарження рішень третейських судів (постанова Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №   876/27/21).
У зв`язку із цим Суд погоджується з аналогічними висновками суду першої інстанції.
6.8.          Крім цього, враховуючи також, що Відповідач у своїх аргументах (пункти 1.3, 5.1) не заперечує факт порушенням ним своїх зобов`язань перед Позивачем у спірних правовідносинах за Договором, наведений висновок також узгоджується із правилом, закріпленим в частині другій статті 19 ГПК України, згідно з яким особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову.
При цьому закріплене в частині першій цієї статті ГПК України положення про вжиття сторонами заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом, між тим не позбавляють сторону, право якої порушене (не визнано, оспорюється), звертатись за його захистом до суду за правилами ГПК України або до третейського суду (за домовленістю між сторонами щодо передачі спору на розгляд третейського суду) у разі нездійснення стороною досудового врегулювання відповідного спору.
6.9.          На підставі викладеного та виходячи з меж перегляду справи в суді апеляційної інстанції згідно зі статтею 269 ГПК України, Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення Третейського суду. 
6.10.          Таким чином висновок суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про відсутність підстав для задоволення заяви Відповідача про скасування оскаржуваного рішення Третейського суду зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених обставин справи. У зв`язку з викладеним та відповідно до пункту 1 частини 1 статті 275 та статті 276 ГПК України оскаржувана ухвала місцевого суду підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.
6.11.          У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання касаційної скарги покладаються на Відповідача.
Керуючись статтями 25, 129, 240, 269, 270, 275, 282, 351 Господарського процесуального кодексу України, Суд

П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Молочна компанія "Галичина" залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 11.04.2022 у справі   №   870/10/21   залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                            О.В. Васьковський
Судді                                                                                С.В.   Жуков
                                                                                          В.Я. Погребняк