КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
    03680 м. Київ , вул. Солом`янська, 2-а 

Апеляційне провадження № 33/824/2115/2022
Справа № 755/4737/22
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ

15 серпня 2022 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Ящук Т.І., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Спаського А.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року
про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
встановив:
 
Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Згідно з постановою суду, 17.01.2022 року о 10 год. 45 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Ентузіастів, 51/24 в Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога водій відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.
 
Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на її незаконність.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, адже судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення ОСОБА_1 про те, що він не керував  транспортним засобом, а лише був пасажиром таксі, водій якого зник після зупинки автомобіля.
Вказує, що в порушення ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, протокол про адміністративне правопорушення було складено без присутності свідків, з посиланням лише на відеозапис з нагрудних камер, який було втрачено.  Звертає увагу суду, що зупинка автомобіля відбулася о 10-45 годині 17.01.2022 року, направлення виписане о 10-50 годині, протокол складено о 11-00 годині, таким чином фактично на розгляд справи працівниками поліції було зайнято лише 15 хвилин часу, що не відповідає розумним часу необхідному для виконання всіх необхідних дій поліцейськими (роз`яснення підстав зупинки т/з, встановлення ймовірних ознак сп`яніння, спілкування з особою, роз`яснення прав та обов`язків). Зазначає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення було 17 січня 2022 року, справу передано до суду лише 14.06.2022 року. Тобто, фактично розуміючи, що єдиним доказом по цій справі є відео з нагрудних камер, поліцейським не було забезпечено збереження відео протягом 38 днів. Судом також не було взято до уваги, що після складання протоколу ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що також підтверджує відсутність будь-якої вини в його діях.
 
Одночасно в апеляційній скарзі поставлено питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року, з огляду на те, що зі змістом постанови ОСОБА_1 ознайомився лише 15 липня 2022 року.
Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Спаського А.Ю., які підтримали клопотання про поновлення строку, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню враховуючи наступне.
Відповідно до положень ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин. Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувану постанову Дніпровського районного суду м. Києва було винесено судом 24 червня 2022 року в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.
З матеріалів справи вбачається, що 15 липня 2022 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами цієї справи, що підтверджується його заявою (а.с. 9). 
Отже, докази на спростовування доводів, викладених в апеляційній скарзі, щодо дати отримання копії постанови суду та пропуску у зв`язку з цим строку на апеляційне оскарження, в матеріалах справи відсутні.  
З огляду на викладене, з метою забезпечення права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на апеляційне оскарження судового рішення, вважаю за можливе клопотання про поновлення строку задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року.
 
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Спаський А.Ю. підтримали доводи апеляційної скарги, просили постанову суду скасувати та закрити провадження  у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За положеннями ч.7 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення  справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.
Суд, відповідно до  ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
 
Однак, при розгляді даної справи суддя всупереч вищевказаних вимог закону, не вжив достатніх заходів для належної перевірки обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не надавши належну та об`єктивну оцінку поясненням та запереченням ОСОБА_1 , внаслідок чого було неправильно застосовано матеріальний закон, та прийняв рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, наклавши на нього адміністративне стягнення.
В обґрунтування вини ОСОБА_1 суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення від 17.01.2022 року серії ААД №214269 зі змісту якого вбачається порушення водієм пункту 2.5 ПДР, на направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.01.2022 року, та на довідку інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у м. Києві щодо відсутності відеозапису з камер БК473511 та 470545.
Однак проаналізувавши зазначені відомості, вважаю, що суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, враховуючи наступне. 
 
Згідно з п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідальність за статтею 130 КУпАП настає виключно за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
 
Порядок, процедура та особливості проведення огляду особи на стан сп`яніння, а також дії поліцейського в разі відмови особи від проходження такого огляду  передбачені  ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.  
Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Згідно з п. 8 Порядку  направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану  алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, у  разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду  в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків  складає  протокол  про  адміністративне правопорушення, у якому  зазначає  ознаки  сп`яніння  і  дії водія щодо ухилення від огляду.
Відповідно до п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
З огляду на викладене, Законом, Інструкцією та Порядком визначено чіткий алгоритм дій працівника поліції та порядок фіксації правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, а саме: поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Однак, під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, поліцейськими не були дотримані в повному обсязі вищенаведені вимоги законодавства.
 
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 214269 від 17 січня 2022 року, ОСОБА_1 17.01.2022 року о 10 год. 45 хв. керував транспортним засобом марки «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Ентузіастів, 51/24 в Києві, з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, тремтіння пальців рук). Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога водій відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху.
Під час складення вказаного протоколу для фіксації факту відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я свідки не залучались, протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності двох свідків.
До протоколу на підтвердження викладених в ньому обставин правопорушення долучені: направлення на огляд водія до медичного закладу, яке складено формально та не містить інформації, яка б доводила існування події правопорушення, та довідка інспектора відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у м. Києві щодо відсутності відеозапису до протоколу серії ААД № 214269 від 17 січня 2022 року.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).
Відповідно до постанови Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17, візуальне спостереження за дотриманням Правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише в тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.
Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Згідно з п.  1 розділу І Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України  11 січня 2019 р.  за № 28/32999, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення; 2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.
Розділом 2 вказаної Інструкції визначено порядок застосування портативних відеореєстраторів та карт пам`яті до них, їх облік, зберігання та видача відеозаписів.
Отже, для підтвердження факту порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, органом поліції, відповідно до ст. 251 КУпАП, мав бути наданий відеозапис фіксації події за участю водія ОСОБА_1 , який би міг беззаперечно підтвердити даний факт, або працівники поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення мали залучити двох свідків.
 
З огляду на викладене, відсутність технічного відеозапису до протоколу серії ААД № 214269 від 17 січня 2022 року та/або незалучення поліцейськими двох свідків для фіксації факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння медичному закладі у лікаря нарколога  та складання протоколу про адміністративне правопорушення суперечить ст. 266 КУпАП, п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, п. 6 розділу Х «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП»  Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року.
Отже, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП слід вважати таким, що складений з порушеннями вимог діючого законодавства, та  не може вважатись належним та допустимим доказом.
 
В даному випадку, саме по собі описання фабули адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не може бути беззаперечним доказом вчинення особою такого правопорушення за відсутності інших обов`язкових доказів, встановлених ст. 266 КУпАП, зокрема, за відсутності технічного відеозапису за участі цієї особи або незалучення поліцейськими двох свідків під час складення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП. 
Приймаючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд залишив поза увагою недостатність доказів доведеності вини останнього у вчиненні такого правопорушення.
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували вину  ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Зазначені обставини суд першої інстанції належним чином не дослідив і розцінив виключно як позицію захисту з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, що призвело до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1   ст. 130 КУпАП.
З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність у діях  ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
постановив:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити. 
Постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 24 червня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП- скасувати, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити з підстав, передбачених п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                                          Т.І. Ящук