ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2022 року	Львів	Справа № 140/7605/21 пров. № А/857/22716/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі: 
головуючого судді Довгополова О.М., 
суддів  Гудима Л.Я., Святецького В.В.,
з участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Волинської митниці Державної митної служби України на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Ковальчук В.Д.,
розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження,
місце ухвалення рішення - м. Луцьк,
дата складання повного тексту рішення: не зазначена,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Волинської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування рішення від 17 травня 2021 №UA205030/2021/000025/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови №UA205030/2021/02676.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA205030/2021/000025/2 від 17 травня 2021 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2021/02676. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Держмитслужби (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, код ЄДРПОУ 43350888) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 4540,00 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок гривень 00 копійок).
Рішення мотивоване тим, що відповідачем не доведено законність рішення від 17 травня 2021 №UA205030/2021/000025/2 про коригування митної вартості товарів та картки відмови №UA205030/2021/02676.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, Волинська митниця Державної митної служби України подала апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числові складові заявленої митної вартості, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо відповідно до ч. 2 ст. 58 МК України. Вважає прийняте рішення по коригування митної вартості товару від 17.05.2021 №UA205030/2021/000025/2 таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим. 
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу відповідача, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги.
Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 17.11.2020 між ФОП ОСОБА_1 (покупцем) та польською фірмою ТзОВ «AVISO LOGISTICS» (продавцем) укладено контракт № К2020-1 від 17.11.2020, за умовами якого продавець зобов`язується продавати, а покупець приймати та оплачувати автомобільні шини, які були в користуванні, далі товар, в кількості та асортименті, за цінами, які вказані в додатках, специфікаціях, які становлять невід`ємну частину цього договору. Товар надходить окремими партіями і оплачується покупцем відповідно до інвойсів, що виставляються продавцем на кожну партію товару. Як вказано в пункті 2.2 цього контракту, за обопільною згодою сторін ціни на товар можуть бути змінені.
На виконання умов цього контракту позивачу поставлено товар «Шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1966 штук, вагою нетто 15400 кг…», та відповідно до інвойсу №69/05/2021 від 12.05.2021 вартість товару становить 983,00 (EUR) євро, де ціна за 1 шт. становить 0,50 євро.
З метою здійснення митного оформлення товару декларантом подано митному органу митну декларацію від 14.05.2021 №UA205030/2020/010408, в якій визначено митну вартість товару в сумі 39505,45 грн, що згідно з курсом валюти, зазначеній в графі 23 декларації становить 1183,73 (EUR) євро, та включає вартість перевезення товару до кордону України.
На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації від 14.05.2021 №UA205030/2020/010408 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант надав митному органу наступні документи, а саме: контракт №  К2020-1 від 17.11.2020; додаток до цього контракту № 1 від 17.11.2020 (специфікація); додаток до цього контракту № 2 від 10.05.2021 (специфікація); інвойс (рахунок-фактуру) №  69/05/2021 від 12.05.21; платіжне доручення банку від 13.05.2021 б/н про оплату вартості товару відповідно до рахунку-фактури №  69/05/2021 від 12.05.2021 та контракту №  К2020-1 від 17.11.2020, що підтверджує сплачену вартість за шини в сумі 983,00 євро; міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR) А№042450 від 12.05.2021; експортну митну декларацію №21PL301010E0532066 від 13.05.2021; висновок судового експерта Білобран С.З. №21/1/209 від 14.05.2021; дозвіл Міндовкілля щодо транскордонного перевезення відходів №14/14-03/441-21 від 19.02.2021; рахунок-фактуру на транспортні витрати № 1306 від 13.05.2021; платіжне доручення №34 від 13.05.2021 про оплату експедиторських послуг з перевезення товару; довідку про транспортні витрати №156 від 13.05.2021; акт надання послуг (експедитором) № 1306 від 17.05.2021; акт огляду автомобіля №UA205030/2021/200332 від 14.05.2021; договір з ТзОВ «Термінал БК» №5/21 про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів від 11.05.2021. 
17.05.2021 митниця направила декларанту вимогу про надання додаткових документів на підтвердження митної вартості, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини та інші документи, що підтверджують митну вартість імпортованого товару за бажанням декларанта.
На вказаний запит брокер позивача ТзОВ «Термінал БК» подав митному органу заяву від 17.05.2021 №1, в якій вказав, що для підтвердження митної вартості товару надано додаткові документи та документи, що зазначені в графі 44 митної декларації від 14.05.2021 №  UA205030/2020/010408. У зв`язку з відсутністю інших додаткових документів, що підтверджують митну вартість товару, просив прийняти рішення про визначення митної вартості, без урахування термінів, згідно Митного кодексу України.
17.05.2021 Волинською митницею ДМС відмовлено у митному оформленні вказаного товару, оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №  UA205030/2021/02676 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №  UA205030/2021/000025/2 від 17.05.2021.
Відповідно до графи 30 рішення про коригування митної вартості товарів №  UA205030/2021/000025/2 від 17.05.2021 митний орган визначив митну вартість в розмірі 17045,22 EUR (євро) замість 1183,73 EUR (євро), що була заявлена декларантом. 
Згідно графи 33 оскаржуваного рішення, митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості містять наступні розбіжності. Довідка про транспортні витрати видана ПП «Транс-Атлант», в той час як перевізником, згідно товаротранспортної накладної від 12.05.2021 №А№042450 є Poltek (Республіка Польща). Згідно інвойсу №69/05/2021 від 12.05.2021 вартість товару за одиницю становить 0,5 євро, в той час як в специфікації №1 від 17.11.2020 до контракту №К2020-1 від 17.11.2020 зазначено 0,33 євро/шт. 
Декларантом було подано до митного оформлення заяву від 17.05.2021 №1 про відсутність додаткових документів для підтвердження рівня митної вартості. 
У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта та у зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, митницею відповідно до положень ст. 55 та ст. 57 МК України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні товари за ЄАІС, а саме: товар 1 за МД від 23.02.2021 №UA204120/2021/20818 на рівні 8,67 євро/шт.
Крім того, Волинська митниця ДМС також видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №  UA205030/2021/02676.
Випуск товару у вільний обіг здійснено за митною декларацією від 17.05.2021 №205030/2021/010590 з наданням гарантій, передбачених ч.7 ст.55 МК України.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.
Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що митний кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
У відповідності до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч. 1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Як встановлено ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісній характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).
Як встановлено ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
- невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
- надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, відповідно до ч. 2 цієї статті є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно з ч. 3 ст. 58 МК України, у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
За приписами ч.ч. 1, 2, 4 ст. 64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово проінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
З системного аналізу вищенаведених норм суд дійшов висновку про те, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другої-четвертої статті 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У графі 33 оскаржуваного рішення посадовою особою митного органу зазначено, що у зв`язку з наявністю розбіжностей в поданих документах, а саме: довідка про транспортні витрати видана ПП «Транс-Атлант» (вірно має бути зазначено в оскаржуваному рішенні ПП «Транс-Атлас», оскільки відповідно до наданих позивачем документів експедитором імпортованого товару є ПП «Транс-Атлас»), в той час як перевізником, згідно товаротранспортної накладної від 12.05.2021 №А№042450 є Poltek (Республіка Польща); згідно інвойсу №69/05/2021 від 12.05.2021 вартість товару за одиницю становить 0,5 євро, в той час як в специфікації №1 від 17.11.2020 до контракту №К2020-1 від 17.11.2020 зазначено 0,33 євро/шт.
Разом з тим, як установлено судом, на підставі укладеного позивачем з ПП «Транс-Атлас» договору-заявки №1 від 07.05.2021, складеного рахунку-фактури №1306 від 13.05.2021 на оплату транспортних витрат та платіжного доручення №34 від 13.05.2021 про оплату за такі витрати складено експедитором ПП «Транс-Атлас» довідку про транспортні витрати вих. №156 від 13.05.2021. Відповідно до цієї довідки ПП «Транс-Атлас» повідомляє, що вартість перевезення автомобілем Рено WI169FA/W1586AU від місця завантаження м. Люблін (PL) до м/п Ягодин (UA) складає 6699,00 грн. Від м/п Ягодин (UA) до місця розвантаження м. Любомль (UA) складає 1675,00 грн. Страхування вантажу не проводилося.
Тобто, вартість перевезення вантажу від місця завантаження вантажу м. Люблін (PL) до м/п Ягодин (UA) становить 6699,00 грн, яка відповідно до вимог пункту 5 частини 10 статті 58 МК України включена декларантом до митної вартості.  
Судом вірно зазначено, що подані декларантом документи щодо визначення числових складових вартості витрат на транспортування товару до місця ввезення на митну територію України не містять розбіжностей. Разом з тим, на думку митного органу, подані документи містять розбіжності щодо перевізника імпортованого товару. Проте, підтвердження понесених витрат на транспортування товару може здійснити не тільки безпосередній перевізник вантажу, яким відповідно до міжнародної товаротранспортної накладної (CMR) від 12.05.2021 А№042450 є Poltek (Республіка Польща), а й експедитор чи інша особа, відповідальна за організацію транспортування вантажу перед замовником такої послуги. У такому випадку видача довідки про розмір транспортних витрат особою, яка відповідальна перед замовником за виконання такої послуги та безпосереднє виконання такої послуги третьою особою, яка залучена експедитором не є розбіжністю у поданих документах, оскільки залучення інших осіб до виконання господарських зобов`язань не заборонено законодавством та міжнародними договорами.  
У даному випадку експедитор вантажу ПП «Транс-Атлас» уклав з іноземним перевізником Poltek (Республіка Польща) договір №155 про організацію міжнародних перевезень вантажів від 01.08.2018. Безпідставним є посилання відповідача про невідповідність поданого замовлення №09/05/2021 від 09.05.2021 на суму 240 EUR (євро) вимогам п.2.2 договору №155 від 01.08.2018, та здійснення оплати ПП «Транс-Атлас» через АТ «Перший Український міжнародний банк» фірмі Poltek на суму 2690,0 євро, що не відповідає сумі у вищезгаданому замовленні, оскільки такі документи складені не за участю позивача, а між третіми особами, які вільні у виборі форми складення таких документів. Крім того, як зазначено у довідці ПП «Транс-Атлас» вих. №167 від 19.07.2021, наданій позивачу, в розрахунок оплати ПП «Транс-Атлас» фірмі Poltek на суму 2690,0 євро включена сума у розмірі 240 євро по контракту №155 від 01.08.2018, що включає заявку №09/05/2021 від 09.05.2021, відповідно до яких  ПП «Транс-Атлас» позивачу доставлено товар по заявці на транспорт №1 від 07.05.2021 та договору з експедитором  ПП «Транс-Атлас» про надання транспортних послуг №07/05 від 07.05.2021, та по яких проведено всі розрахунки.
Враховуючи наведене, суд дійшов вірного висновку про відсутність розбіжностей у поданих документах, що підтверджують понесені позивачем транспортні витрати.
Разом з тим, за умовами контракту № К2020-1 від 17.11.2020 продавець зобов`язується продавати, а покупець приймати та оплачувати автомобільні шини, які були в користуванні, далі товар, в кількості та асортименті, за цінами, які вказані в додатках, специфікаціях, які становлять невід`ємну частину цього договору. Товар надходить окремими партіями і оплачується покупцем відповідно до інвойсів, що виставляються продавцем на кожну партію товару (п.1.1 контракту). Як вказано в пункті 2.2 цього контракту, за обопільною згодою сторін ціни на товар можуть бути змінені.
У додатку №1 від 17.11.2021 до контракту № К2020-1 від 17.11.2020 зазначено загальну вартість товару - автомобільних шин, що були у користуванні у кількості 1  200  000 шт., вагою 10  000 тонн, де ціна вказана 0,33 євро/шт., а загальна вартість 400  000 євро. Тобто, така специфікація (додаток №1 від 17.11.2021) визначає орієнтовну кількість та вартість автомобільних шин, що передбачались постачати позивачу. Разом з тим, оскільки згаданим контрактом передбачено, що товар надходить окремими партіями і оплачується покупцем відповідно до інвойсів, що виставляються продавцем на кожну партію товару, а ціни на товар можуть бути змінені, тому остаточна вартість партії товару визначається саме в інвойсах. У даному випадку вартість партії товару визначена в інвойсі (рахунку-фактурі) №69/05/2021 від 12.05.2021, де вартість товару за одиницю встановлена на рівні 0,5 євро/шт., а всього на суму 983 євро за партію товару. Відтак, з урахуванням умов контракту митниця повинна була взяти до уваги без зауважень вартість товару, зазначену в інвойсі (рахунку-фактурі) №69/05/2021 від 12.05.2021. При цьому, така вартість за одиницю товару в інвойсі збільшена, у порівнянні із вартістю за одиницю товару, зазначену в додаток №1 від 17.11.2021 до контракту № К2020-1 від 17.11.2020. До того ж, така вартість в загальній сумі 983,00 євро підтверджена платіжним дорученням від 13.05.2021 б/н про оплату вартості товару, придбаного відповідно до рахунку-фактури №69/05/2021 від 12.05.2021 та контракту № К2020-1 від 17.11.2020. З урахуванням наведеного суд вважає, що додані до митної декларації від 14.05.2021 №UA205030/2020/010408 документи не містять розбіжностей щодо визначення вартості партії імпортованого товару.
Водночас посадовою особою митного органу не звернуто увагу на фактичну відсутність доданого до митної декларації від 14.05.2021 №UA205030/2020/010408 додатку №2 від 10.05.2021 до контракту № К2020-1 від 17.11.2020, де визначена вартість товару за одиницю у сумі 0,5 євро/шт. Про наявність подання такого додатку відповідачу, окрім митної декларації від 14.05.2021 №UA205030/2020/010408, також вказано в оскаржуваній картці відмови №UA205030/2021/02676. 
Однак, як слідує з довідки брокера ТзОВ «Термінал БК» вих. №23 від 02.09.2021, при митному оформленні вантажу відповідно до митної декларації від 14.05.2021 №UA205030/2020/010408 брокером ОСОБА_2 була допущена технічна помилка при подачі електронної копії додатку №2 від 10.05.2021 (специфікації) до контракту № К2020-1 від 17.11.2020. Замість задекларованого додатку в системі АСМО «Інспектор» було прикріплено чистий аркуш з нотаріальною печаткою. Зазначену помилку було виявлено після отримання рішення про коригування митної вартості товарів від 17 травня 2021 №UA205030/2021/000025/2.
Як вірно зазначено судом, посадовій особі митного органу слід було витребувати у декларанта належним чином виготовлену копію додатку №2 від 10.05.2021 (специфікації) до контракту № К2020-1 від 17.11.2020, а не обмежившись лише формальним перерахуванням документів, які слід надати у відповідності до вимог частини 3 статті 53 МК України. 
Разом з тим, після отримання рішення про коригування митної вартості товарів від 17 травня 2021 №UA205030/2021/000025/2, керуючись частиною 8 статті 55 МК України позивач надіслала митному органу листом вих. №06/21 від 09.06.2021 належним чином виготовлену копію додатку №2 від 10.05.2021 (специфікації) до контракту № К2020-1 від 17.11.2020, а також інші документи на підтвердження задекларованої митної вартості у митній декларації від 14.05.2021 №UA205030/2020/010408. Однак вказані у даному листі пояснення та додані документи не були взяті до уваги Волинською митницею ДМС, яка листом від 14.06.2021 №7.3-15/4949 безпідставно відмовила позивачу у скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів від 17 травня 2021 №UA205030/2021/000025/2.
Крім того, на підтвердження вартості задекларованого товару позивачем надано митниці також висновок експерта Волинської торгово-промислової палати № В-574 від 27.05.2021, відповідно до якого вартість зношених автомобільних шин, що експортуються згідно контракту № К2020-1 від 17.11.2020 може складати 0,5 EUR за шт. Відповідач не спростував такий розрахунок вартості за одиницю товару, а лише послався на довідковий характер цього висновку. 
Суд також звернув увагу на те, що витребувані у позивача бухгалтерські документи жодним чином не впливають на визначення вартості придбаного товару, а тому є необґрунтованою вимогою митниці.
Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов вірного висновку, що зазначені відомості у поданих позивачем документах не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених у митній декларації від 14.05.2021 №UA205030/2020/010408 та не свідчать, що у поданих документах є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.
При цьому, митним органом не наведено достатнього обґрунтування причин, через які заявлену позивачем митну вартість не може бути визначено за першим методом.
Інших зауважень щодо поданих декларантом документів для підтвердження митної вартості митним органом під час прийняття оскаржуваного рішення не зазначено. 
Посилання відповідача в рішенні про коригування митної вартості товару на відомості з баз даних ЄАІС Держмитслужби України, а саме на вартість подібного товару, задекларованого іншим суб`єктом господарювання у МД від 23.02.2021 №UA204120/2021/20818 на рівні 8,67 євро/шт. не є доказом заниження позивачем митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару за ціною договору.
Слід зазначити, що Єдина автоматизована інформаційна система (ЄАІС) ДФС (Держмитслужби) України закрита для вільного доступу, що позбавляє декларанта можливості довести задекларовану митну вартість.
Щодо цього питання, Верховний Суд сформував правову позицію, зазначивши, що «формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості. Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню» (постанови від 21.02.2018 у справі №820/17417/14, від 04.09.2018 у справі №818/1186/17).
Як враховано судом, згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною першою статті 64 МК України передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Вимогами ч. 2 ст. 64 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Відтак, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
10.04.2008 Законом України №250-VІ ратифіковано протокол про вступ України до Світової організації торгівлі та про приєднання України до угоди про Світову організацію торгівлі.
Визначення митної вартості оцінюваних товарів з використанням резервного методу має відповідати принципам та положенням статті VII ГАТТ «Оцінка товару для митних цілей» та Угоди про застосування статті VII ГАТТ.
Відповідно до статті VІІ п. 2 (а) Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1947 року оцінка імпортованого товару для митної мети повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, який обкладається митом, або аналогічного товару, та не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження або на вільних чи фіктивних цінах.
Пунктом 2 (b) даної статті Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1947 року передбачено, що під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.
Якщо дійсна вартість може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений (пункт 2 (с)).
Відповідно до додатка 1 до статті VII формування пунктів (a) і (b) дозволяє стороні, що домовляється, одноманітно визначати вартість для митних цілей або на підставі цін окремого експортера на імпортний товар, або на підставі загального рівня цін на подібний (аналогічний) товар.
Отже, за правилами ГАТТ для цілей митного оформлення товару за резервним методом під митною вартістю товару розуміється ціна такого товару, за яку він продається чи пропонується до продажу в імпортуючій країні.
Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Відповідно до частини четвертої статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. 
Проте, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію у належний спосіб, матеріали справи не містять. Саме лише посилання на проведення консультації не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.
Колегія суддів вважає вірним висновок суду, що відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Наявність лише посилання на митну декларацію від 23.02.2021 №UA204120/2021/20818, вказана в якій митна вартість була взята за основу для визначення спірної митної вартості без наведення пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо не може бути обґрунтованою підставою для коригування митної вартості.
Разом з тим, в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Контролюючий орган не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Суд вірно вважав, що відповідачем не обґрунтовано митну вартість, яка визначена ним у розмірі 17045,22 EUR (євро). Крім того, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. У свою чергу, декларант надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товарів, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. На підставі досліджених письмових доказів суд дійшов вірного висновку, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо непідтвердження обставин відчуження позивачу продавцем товару, або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.
Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що з огляду на приписи частини другої статті 77 КАС України рішення у спорі належить прийняти на користь позивача, а не суб`єкта владних повноважень. 
Отже, колегія суддів вважає вірним висновок суду, що оскільки рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 17 травня 2021 №UA205030/2021/000025/2 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому його слід визнати протиправним та скасувати. Як наслідок цього підлягає визнанню протиправною та скасуванню карка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205030/2021/02676.  
Враховуючи зазначене, доводи апелянта щодо правомірності рішення є безпідставними та не заслуговують на увагу.
З урахуванням наведеного, оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про підставність позовних вимог.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.  
Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці Державної митної служби України залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 140/7605/21 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку виключно у випадках, передбачених частиною 4 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	О. М. Довгополов 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повний текст у зв`язку з перебуванням суддів у відпустці складений 02.05.2022.