ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2022 року                                                   м. Дніпро         Справа №  904/3788/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді  Чередка А.Є. (доповідач)      
суддів: Мороза В.Ф., Кузнецова В.О.,
при секретарі судового засідання: Радіновському Р.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро"

на рішення Господарського суду Дніпропетровської області (суддя Ніколенко М.О.) від 27.07.2021р. у справі №  904/3788/21

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ", м. Київ 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро", смт. Слобожанське, Дніпропетровська область 
про стягнення суми основного боргу у розмірі 6  237  797,97 грн., -     

                                                     ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ" звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро" про стягнення суми основного боргу у розмірі 6  237  797,97 грн.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021р. у справі №  904/3788/21 позов задоволено; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро" (місцезнаходження: вул. 8 Березня, 23А, смт. Слобожанське, Дніпропетровська область, 52005; ідентифікаційний код: 39806659) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ" (місцезнаходження: вул. Ю.Шумського, 1, оф. 115, м. Київ, 02098; ідентифікаційний код: 36300896) суму основного боргу у розмірі 6  237  797,97 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 93  566,97 грн.
Не погодившись із зазначеним рішенням, до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро", в якій просить рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021р. у справі №  904/3788/21 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт узагальнено вказує на те, що в оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції посилається на додаткову угоду № 1 до договору поставки № СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017 помилково, оскільки відповідач заперечував факт підписання цієї додаткової угоди. Зазначеною додатковою угодою № 1 були внесені зміни в такі істотні умови договору, як номенклатура сортів, кількість, вартість продукції та строки її поставки. Апелянт стверджує, що поставка товару за специфікаціями №№ 1-5 до договору відбулася частково, відповідач отримав зовсім інший насінневий матеріал, іншої якості, в іншій кількості та в інші строки. Вважає, що за таких обставин та з врахуванням п. 8.7. договору покупець був вправі застосувати до постачальника санкції у вигляді притримання оплати товару до моменту усунення постачальником відповідного порушення.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.10.2021р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021р. у справі №  904/3788/21, розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 25.11.2022р.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.11.2021р. клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро" про відкладення розгляду справи - задоволено; розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 17.01.2022р.
04.01.2022р. до Центрального апеляційного господарського суду представником позивача подано клопотання про долучення до матеріалів справи копії видаткової накладної № 35 від 23.03.2018р. Неможливість подання цього доказу при розгляді справи судом першої інстанції позивач обґрунтовує відсутністю у позивача зазначеної видаткової накладної, підписаної обома сторонами, про що зазначалось позивачем у позовній заяві. Як вказує позивач, про наявність у відповідача зазначеної видаткової наклданої, підписаної обома сторонами, позивачу стало відомо із позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ" про стягнення неустойки (пені) за договором поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р., до якої зокрема була додана копія зазначеної видаткової накладної.
За наведених обставин колегія суддів вважає за необхідне прийняти вказаний доказ до розгляду при апеляційному перегляді справи. 
В судовому засіданні 17.01.2022р. по справі оголошено перерву до 07.02.2022р.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді Чередка А.Є. (доповідача) на лікарняному та неможливістю проведення судового засідання 07.02.2022р., розгляд апеляційної скарги у справі № 904/3788/21 не відбувся.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.02.2022р. розгляд апеляційної скарги призначено в судове засідання на 09.03.2022р. 
Судове засідання, призначене на 09.03.2022р., не відбулося у зв`язку із затвердженням Верховною Радою Указу Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 “Про введення воєнного стану в Україні”.
З метою забезпечення стабільного здійснення судочинства в умовах воєнного стану, враховуючи положення Закону України "Про правовий режим воєнного стану", ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 05.04.2022р. розгляд апеляційної скарги у даній справі призначено в судове засідання на 27.04.2022р.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 27.04.2022р. клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро" про відкладення розгляду справи - задоволено; розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 06.06.2022р.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ" не скористалося своїм правом та не надало відзиву на апеляційну скаргу відповідача. 
03.06.2022р. до Центрального апеляційного господарського суду представником апелянта подано клопотання про зупинення провадження у справі №  904/3788/21. 
В обґрунтування необхідності зупинення провадження у справі №  904/3788/21 апелянт зазначає, що Господарським судом Київської області розглядається справа №  911/2536/21 за позовом ТОВ "Аристократ-Дніпро" до ТОВ "Штрубе Україна ГмбХ" про стягнення коштів за порушення умов договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. ТОВ "Аристократ-Дніпро" звернулося до Господарського суду Київської області у справі №  911/2536/21 з клопотанням про призначення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи, яке за твердженням апелянта було задоволено судом. В обґрунтування клопотання про призначення експертизи ТОВ "Аристократ-Дніпро" було зазначено, що жодним з його представників, зокрема – директором Гаркушею Г.І., додаткові угоди № 1 та № 2 до договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. підписані не були, печатка підприємства не ставилась, оригіналів у ТОВ "Аристократ-Дніпро" немає, а отже, ніяких змін до договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. ТОВ "Аристократ-Дніпро" не вносило та не підтверджувало. 
Отже, апелянт вважає, що встановлення достовірності додаткових угод № 1 та № 2 до договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. має суттєве значення для вирішення справи №  904/3788/21, оскільки на підставі цих письмових доказів ТОВ "Штрубе Україна ГмбХ" обґрунтовує виконання своїх зобов`язань за вказаним договором.
Розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро" про зупинення провадження у справі №  904/3788/21 судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Сам факт пов`язаності двох справ не свідчить про неможливість розгляду та прийняття рішення у справі. Під неможливістю розгляду справи слід розуміти неможливість для цього господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі.
Водночас, наведеною процесуальною нормою прямо передбачено, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України, провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
Статтею 234 ГПК України  передбачено, що в ухвалі зазначаються мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.
Згідно з ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18) зазначено, що апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце під час розгляду справи судом першої інстанції.
На час розгляду справи №  904/3788/21 судом першої інстанції додаткові угоди № 1 та № 2 до договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. не були визнані недійсними у встановленому порядку, отже подання ТОВ "Аристократ-Дніпро" до Господарського суду Київської області у справі №  911/2536/21 клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та технічної експертизи не впливає на можливість перегляду судового рішення в апеляційному порядку.
Крім цього, згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 911/3250/16, від 06.02.2019 у справі № 916/3130/17, від 26.02.2019 у справі № 913/632/17 та від 06.03.2019 у справі № 916/4692/15, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції, взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку статті 269 ГПК України незалежно від причин неподання позивачем таких доказів. Навпаки, саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення вищенаведених норм процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якого є однозначність та передбачуваність правозастосування, а отже системність та послідовність у діяльності відповідних органів, насамперед судів.
Однак, можливе набрання рішенням суду (про встановлення фактів недійсності додаткових угод № 1 та № 2 до договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р.) законної сили (у разі настання такої обставини) може бути підставою лише для перегляду судових рішень у справі №  904/3788/21 за нововиявленими обставинами.
До того-ж, необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини першої статті 6 згаданої Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України", рішення ЄСПЛ від 27.04.2000 у справі "Фрідлендер проти Франції"). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України").
Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для зупинення провадження у справі №  904/3788/21, у зв`язку із чим клопотання апелянта задоволенню не підлягає.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021р. у справі №  904/3788/21 в межах доводів та вимог апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача, виходячи з наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ" (позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро" (відповідач, покупець) було укладено договір поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017 (договір).
Відповідно до п. 2.1 договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і є укладеним на строк до 30.12.2018, а щодо невиконаних до цього зобов`язань та відповідальності – до повного їх виконання.
Пунктом 1.1 договору передбачено, що за цим договором постачальник зобов`язується передати (поставити) у замовлений строк покупцеві продукцію для сільгоспвиробництва (надалі – товар), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з п. 1.2 договору, загальна кількість та найменування товару, що підлягає поставці, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент), маркування, ціна, строк поставки й інші умови, визначаються специфікаціями (додатки до цього договору), які є невід`ємною частиною договору.
На виконання умов договору між сторонами було підписано специфікації № 1 – 5, у яких визначено асортимент, сортамент, маркування, ціну продукції, що поставляється, строки поставки й оплати:
-          згідно зі специфікацією № 1 від 06.11.2017р. постачальник зобов`язався поставити покупцю продукцію (гібридШТ9093 у кількості 1  921 мішків, гібридОРФЕО ШТ у кількості 778 мішків, гібридІМІДОР у кількості 912 мішків, гібридФАУСТО ШТ у кількості 1  000 мішків) на загальну суму 13  989  468,18 грн. з ПДВ. Строк поставки товару: до 10.03.2018р., кінцевий строк оплати всього товару за специфікацією: до 01.04.2018р.;
-          згідно зі специфікацією № 2 від 06.11.2017р. постачальник зобов`язався поставити покупцю продукцію (гібридМАРЦІАНО ШТ у кількості 100 мішків, гібридБАСКО ШТ у кількості 150 мішків, гібридМАРКО ШТ у кількості 100 мішків, гібридТЕЛМО ШТ у кількості 1  003 мішків) на загальну суму 4  176  981,59 грн. з ПДВ. Строк поставки товару: до 10.03.2018р., кінцевий строк оплати всього товару за специфікацією: до 01.04.2018р.;
-          згідно зі специфікацією № 3 від 05.04.2017р. постачальник зобов`язався поставити покупцю продукцію (гібрид СЕРДЖІО ШТ у кількості 50 мішків) на загальну суму 153  424,80 грн. з ПДВ. Строк поставки товару: до 14.04.2018р., кінцевий строк оплати всього товару за специфікацією: до 17.04.2018р.;
-          згідно зі специфікацією № 4 від 20.04.2018р. постачальник зобов`язався поставити покупцю продукцію (гібрид СЕРДЖІО ШТ у кількості 75 мішків) на загальну суму 231  135,30 грн. з ПДВ. Строк поставки товару: до 25.04.2018р., кінцевий строк оплати всього товару за специфікацією: до 08.05.2018р.;
-          згідно зі специфікацією № 5 від 02.05.2018р. постачальник зобов`язався поставити покупцю продукцію (гібрид СЕРДЖІО ШТ у кількості 150 мішків) на загальну суму 451  440,00 грн. з ПДВ. Строк поставки товару: до 19.05.2018р., кінцевий строк оплати всього товару за специфікацією: до 26.05.2018р.
Угодою № 1 від 12.03.2018р. про внесення змін та доповнень до договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. (специфікації) специфікацію № 1 від 06.11.2017р. викладено у новій редакції, згідно з якою постачальник зобов`язався поставити покупцю продукцію (гібридШТ9093 у кількості 500 мішків, гібридОРФЕО ШТ у кількості 1  248 мішків, гібридІМІДОР у кількості 200 мішків, гібридФАУСТО ШТ у кількості 1  000 мішків, гібрид ІМІТОП у кількості 150 мішків, гібрид СЕРДЖІО ШТ у кількості 150 мішків) на загальну суму 9  704  884,99 грн. з ПДВ. Строк поставки товару: до 25.03.2018р., кінцевий строк оплати всього товару за специфікацією: до 01.04.2018р.
Угодою № 2 від 12.03.2018р. про внесення змін та доповнень до договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. (специфікації) специфікацію № 2 від 06.11.2017р. викладено у новій редакції, згідно з якою постачальник зобов`язався поставити покупцю продукцію (гібридБАСКО ШТ у кількості 150 мішків, гібридМАРКО ШТ у кількості 100 мішків, гібридТЕЛМО ШТ у кількості 273 мішків) на загальну суму 1  555  142,59 грн. з ПДВ. Строк поставки товару: до 25.03.2018р., кінцевий строк оплати всього товару за специфікацією: до 01.04.2018р.
Позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 10  985  815,81 грн., що підтверджується видатковими накладними № 11 від 12.03.2018, № 12 від 12.03.2018, № 35 від 23.03.2018, № 52 від 29.03.2018, № 59 від 29.03.2018, № 76 від 05.04.2018, № 77 від 05.04.2018, № 78 від 05.04.2018, № 88 від 13.04.2018, № 97 від 24.04.2018, № 102 від 02.05.2018.
Відповідач у період з 27.11.2017 по 16.11.2018 оплатив позивачу продукцію за договором поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. у загальному розмірі 4  230  286,23 грн., що підтверджується платіжними дорученнями: № 974 від 27.11.2017р., № 972 від 27.11.2017р., № 973 від 12.12.2017р., № 997 від 18.12.2017р., № 1017 від 27.12.2017р., № 1019 від 28.12.2017р., № 1096 від 20.02.2018р., № 1105 від 26.02.2018р., № 1108 від 27.02.2018р., № 1107 від 27.02.2018р., № 1309 від 12.09.2018р., № 1349 від 25.09.2018р., № 1388 від 16.10.2018р., № 1398 від 17.10.2018р., № 1419 від 31.10.2018р., № 1427 від 07.11.2018р., № 1430 від 16.11.2018р.
Позивачем було надано відповідачу знижку на поставлений товар у розмірі 517  731,61 грн. шляхом підписання між сторонами додаткових угод № 3 від 22.01.2019, № 4 від 22.01.2019, № 5 від 22.01.2019, № 6 від 22.01.2019 та № 7 від 31.01.2019.
За таких обставин, у Товариства з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро" утворилась заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ" у розмірі 6  237  797,97 грн., що стало підставою для звернення останнього до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з підтверджених матеріалами справи фактів отримання відповідачем товару та настання строку оплати поставленого товару, а також відсутності доказів повної оплати товару, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.
Так, відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі договору, є господарськими зобов`язаннями, тому, згідно зі ст.ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.
Статті 525, 526 Цивільного кодексу України та стаття 193 Господарського кодексу України містять загальні умови виконання зобов`язання, у відповідності до яких зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Договором у відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відносини, що склалися між сторонами даного спору виникли з договору, який з своєю правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі статтею 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Статтею 663 Цивільного кодексу України, встановлено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. 
Частиною першою статті 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару.
Як зазначено вище, строк оплати поставленого товару на момент звернення позивача до суду з цим позовом сплив, при цьому, матеріалами справи підтверджується існування заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар на загальну суму 6  237  797,97 грн.
Колегія суддів апеляційного суду відхиляє твердження апелянта, викладені в апеляційній скарзі, про те, що відповідачем не підписувалася Угода № 1 від 12.03.2018р. про внесення змін та доповнень до договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. (специфікації), згідно з якою специфікацію № 1 від 06.11.2017р. було викладено у новій редакції, а саме змінено такі істотні умови договору, як номенклатура сортів, кількість, вартість продукції та строки її поставки, оскільки такі твердження апелянта спростовуються матеріалами справи.
Так, як зазначено вище, згідно зі специфікацією № 1 від 06.11.2017р. сторонами узгоджена поставка наступного товару:
-          гібрид ШТ9093 у кількості 1  921 мішків, 
-          гібрид ОРФЕО ШТ у кількості 778 мішків, 
-          гібрид ІМІДОР у кількості 912 мішків, 
-          гібридФАУСТО ШТ у кількості 1  000 мішків.
Угодою № 1 від 12.03.2018р. про внесення змін та доповнень до договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. (специфікації) специфікацію № 1 від 06.11.2017р. викладено у новій редакції, згідно з якою сторонами узгоджена поставка наступного товару:
-          гібрид ШТ9093 у кількості 500 мішків, 
-          гібрид ОРФЕО ШТ у кількості 1  248 мішків, 
-          гібрид ІМІДОР у кількості 200 мішків, 
-          гібрид ФАУСТО ШТ у кількості 1  000 мішків, 
-          гібрид ІМІТОП у кількості 150 мішків, 
-          гібрид СЕРДЖІО ШТ у кількості 150 мішків.
Таким чином, зазначеною Угодою № 1 від 12.03.2018р. сторони не тільки змінили кількість окремих сортів гібриду насіння, а і доповнили асортимент іншими сортами, а саме: гібрид ІМІТОП у кількості 150 мішків та гібрид СЕРДЖІО ШТ у кількості 150 мішків. При цьому, слід звернути увагу, що поставка гібриду ІМІТОП іншими специфікаціями не передбачена.
Отже, якщо, як стверджує відповідач, ним не підписувалася Угода № 1 від 12.03.2018р. та не узгоджувалися зміни до специфікації № 1 від 06.11.2017р. щодо асортименту товару, то ним не мав би прийматися товар, не передбачений умовами договору та специфікаціями.
Натомість, в матеріалах справи міститься видаткова накладна № 11 від 12.03.2018р., згідно з якою позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар за договором №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р., серед іншого гібрид ІМІТОП у кількості 150 мішків за ціною, яка визначена сторонами у специфікації № 1 від 06.11.2017р. з урахуванням змін, внесених Угодою № 1 від 12.03.2018р.
До того ж, в матеріалах справи міститься довіреність № 10 від 12.03.2018р., яка видана Товариством з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро" на отримання від Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ" цінностей по договору №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р., серед переліку яких є гібрид ІМІТОП у кількості 150 мішків. Отже, відповідач не просто випадково отримав від позивача товар, передбачений специфікацією № 1 від 06.11.2017р. з урахуванням змін, внесених Угодою № 1 від 12.03.2018р., а й свідомо готувався до його отримання.
З наведеного можна зробити висновок, що умови Угоди № 1 від 12.03.2018р. про внесення змін та доповнень до договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. (специфікації), згідно з якою специфікацію № 1 від 06.11.2017р. було викладено у новій редакції, а саме змінено такі істотні умови договору, як номенклатура сортів, кількість, вартість продукції та строки її поставки, були узгоджені сторонами договору, що спростовує твердження апелянта покладені в обґрунтування апеляційної скарги. 
При цьому, колегія суддів відхиляє твердження апелянта про невідповідність поставленого товару за якістю, оскільки доказів цього твердження матеріали справи не містять.
Отже, увесь обсяг поставленого товару за вищенаведеними накладними було прийнято відповідачем без зауважень, в т.ч. і щодо номенклатури сортів та їх кількості, що також  відповідає умовам Угоди № 1 та № 2 від 12.03.2018р. про внесення змін та доповнень до договору поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р., а тому у відповідача відсутні підстави для не здійснення розрахунку за поставлений товар. 
Враховуючи же, що товар за договором поставки №  СО/2018/ЛГ/2 від 06.11.2017р. прийнятий відповідачем та не оплачений в повному обсязі, судова колегія вважає, що в даному випадку відповідач припустився істотного порушення умов зазначеного договору, а суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача.
З огляду на усе вищевикладене, судова колегія апеляційного суду вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, а оскаржуване рішення таким, що відповідає фактичним обставинам справи та нормам матеріального і процесуального права, тому підстави, передбачені ст. 277 ГПК України, для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021р. у справі №  904/3788/21 відсутні. 
Згідно зі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті відповідачем судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 140  350,45 грн. слід покласти на останнього.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

                                                    ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021р. у справі №  904/3788/21 - залишити без задоволення. 
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 27.07.2021р. у справі №  904/3788/21 – залишити без змін. 
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю "Аристократ-Дніпро".
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Право на касаційне оскарження постанови та строк оскарження встановлені ст.ст. 287, 288 ГПК України.  

Повна постанова складена та підписана 14.06.2022 року.

Головуючий суддя                                                                                        А.Є. Чередко  

Суддя                                                                                                                         В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                                           В.О. Кузнецов