Ухвала
 
05 липня 2022 року
м. Київ
 
справа № 161/15027/21
 
провадження № 61-3468св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А.,                  Черняк Ю. В.,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Луцької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Декстон Р» про скасування рішення Луцької міської ради, припинення права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та його реєстрацію, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2021 року у складі судді Крупінської С. С. та постанову Волинського апеляційного суду від 02 березня 2022 року у складі колегії суддів: Бовчалюк З. А., Здрилюк О. І., Карпук А. К.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Луцької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Декстон Р» (далі - ТОВ «Декстон Р») про скасування рішення Луцької міської ради, припинення права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та його реєстрацію.
 
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовлено.
 
Постановою Волинського апеляційного суду від 02 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , подану в їх інтересах представником ОСОБА_3 , залишено без задоволення.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2021 року залишено без змін.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 грудня 2021 року та постанову Волинського апеляційного суду від 02 березня 2022 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.
 
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
 
Підставами касаційного оскарження зазначених судових рішень           ОСОБА_2 вказує неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування судом апеляційної інстанції норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 916/1776/17, від 21 листопада 2019 року у справі № 918/194/19, що передбачено пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник зазначає про порушення апеляційним судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази та встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
 
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
 
Відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України cуд розглядає справу                в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
 
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
 
Ураховуючи, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
 
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу необхідно розглянути колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою                статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Луцької міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Декстон Р» про скасування рішення Луцької міської ради, припинення права постійного користування земельною ділянкою, визнання недійсним державного акту на право постійного користування земельною ділянкою та його реєстрацію, призначити до розгляду в складі колегії                   з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
 
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному                   веб-порталі судової влади України.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                         Р. А. Лідовець
 
І. А. Воробйова
 
Ю. В. Черняк