ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2022 року 
м. Київ
справа №420/207/20
адміністративне провадження № К/9901/41324/21  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Чиркіна С.М.,
суддів:                 Єзерова А.А., Шарапи В.М.,  
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 (головуючий суддя: Стас Л.В., судді: Турецька І.О., Шеметенко Л.П.) у справі №420/207/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
І. РУХ СПРАВИ
У січні 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі - ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просив:
визнати протиправними дії відповідача щодо відмови з 18.12.2018 у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років згідно статті 50-1 Закону України «Про прокуратуру» №1789-ХІІ та Рішення Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2019 від 13.12.2019 на підставі підвищень, які відбулися посадового окладу - з 01 січня 2017 року відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону № 1774-VІІІ від 06.12.2016 та № 1798-VІІІ від 21.12.2016), окладу за військове звання - з 01 січня 2018 року відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова №704) та надбавки за вислугу років з 01 жовтня 2017 року відповідно до пункту 1 розділу ІV наказу Міністра оборони України № 260 від 07.06.2018 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі - Порядок 260); 
скасувати рішення ГУПФУ в Одеській області від 27.12.2019 №3600/В-11,3623/В-11 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку з 18.12.2018 пенсії за вислугою років у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури;
зобов`язати ГУПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії позивача за вислугою років, без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яку обчислити з посадового окладу (військовий прокурор Криворізького гарнізону) відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1774-VIII від 06.12.2016 та №1798-VІІІ від 21.12.2016) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (всього 18 мінімумів), розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; окладу за військове звання (полковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 у розмірі 0,84 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року) - 1480 гривен; надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку №260 від 07.06.2018 у розмірі 50% посадового окладу та окладу за військове звання; надбавки за службу в умовах режимних обмежень -15% посадового окладу; інших виплат (надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою КМУ № 505 від 31.05.2012 у розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років; надбавки за безперервну службу у розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати), яка передбачена Указом Президента України № 389 від 05.05.2003; місячної премії, згідно з постановою КМУ №505 від 31.05.2012 року у розмірі 40% суми грошового забезпечення; 1/12 грошової допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; індексації заробітної плати; надбавки ОУП, яка обчислюється шляхом множення загального розміру інших виплат (без посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років) та коефіцієнту підвищення посадового окладу та надбавки до нього за військове звання (класний чин), розрахований відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства Фінансів України №226/509 від 11.08.2003 року;
виплатити відповідну заборгованість з 18 грудня 2018 року по час проведення такого перерахунку з урахуванням вже отриманих виплат.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 позов задоволено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 скасовано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 і ухвалено нове про часткове задоволення позову:
визнано протиправним і скасоване рішення ГУПФУ в Одеській області від 27.12.2019 №№3600/В-11,3623/В-11 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії за вислугою років у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури;
визнано протиправними дії ГУПФУ в Одеській області щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на підставі заяви від 18.12.2019;
зобов`язано ГУПФУ в Одеській області з 13.12.2019 провести перерахунок і виплату пенсії за вислугою років ОСОБА_1 без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яку обчислити з: посадового окладу (військовий прокурор Криворізького гарнізону) відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1774-VIII від 06.12.2016 та №1798-VІІІ від 21.12.2016) у розмірі півтора (1,5) 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (всього 18 мінімумів), розмір якого встановлено на 01 січня календарного року; окладу за військове звання (полковник юстиції) відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 у розмірі 0,84 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року) - 1480 гривен; надбавки за вислугу років, відповідно до пункту 1 розділу ІV Порядку №260 50% посадового окладу та окладу за військове звання; надбавки за службу в умовах режимних обмежень - 15% посадового окладу; інших виплат (надбавки за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи, згідно з постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 у розмірі 70% посадового окладу з урахуванням надбавки за вислугою років; надбавки за безперервну службу у розмірі 70% грошового забезпечення (заробітної плати), яка передбачена Указом Президента України №389 від 05.05.2003; місячної премії, згідно із постановою Кабінету Міністрів України №505 від 31.05.2012 у розмірі 40% суми грошового забезпечення; 1/12 грошової допомоги на оздоровлення, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; 1/12 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, яка обчислюється з середньомісячного розміру грошового забезпечення; індексації заробітної плати; надбавки ОУП, яка обчислюється шляхом множення загального розміру інших виплат (без посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років) та коефіцієнту підвищення посадового окладу та надбавки до нього за військове звання (класний чин), розрахований відповідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства Фінансів України №226/509 від 11.08.2003.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 03.08.2020 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою пенсійного органу на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020.
У липні 2021 року ГУПФУ в Одеській області звернулося до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 за нововиявленими обставинами на підставі пункту 1 частини другої статті 361 КАС України (наявність істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи).
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 відмовлено у задоволенні заяви ГУПФУ в Одеській області про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у справі №420/207/20. Постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 залишено в силі.
Не погоджуючись із ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021, відповідач подав касаційну скаргу. 
IІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ
Ухвалою Верховного Суду від 11.01.2022 відкрито касаційне провадження у справі.
За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначений новий склад суду.
Ухвалою Верховного Суду від 19.07.2022 справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
ІІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач на підставі наказу Генерального прокурора України №234к від 28.02.2002 звільнений з посади військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону.
Наразі позивач знаходиться на обліку в ГУПФ України в Одеській області і з 02.04.2002 отримує пенсію за вислугу років, обчислену відповідно до Закону України «Про прокуратуру».
Постановою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.02.2007 у справі №2-а-46/07 позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 задоволено повністю: зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 видати ОСОБА_1 нову довідку виходячи із нового посадового окладу, встановленого постановою Кабінету Міністрів України №268 від 09.03.2006, з врахуванням усіх Передбачених основних та додаткових надбавок до грошового забезпечення, у тому числі надбавки за безперервну службу понад 20 років у розмірі 70%, яка передбачена Указом Президента України №389 від 05.05.2003, для надання її до Управління пенсійного фонду України в Малиновському районі м. Одеси, для перерахунку пенсії з 01.05.2006.
Військовою прокуратурою Південного регіону України в листі-відповіді від 18.12.2019 №18-66-53вих19 (на запит позивача щодо надання довідки про розмір грошового забезпечення за посадою військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України) повідомлено про те, що посадові оклади працівників прокуратури встановлюються згідно із Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників прокуратури» (з подальшими змінами).
З 06.09.2017 і дотепер відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» посадовий оклад військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України становить 8000 грн.
З 01.03.2018 оклади за військовими званнями військовослужбовцям військових прокуратур виплачуються в розмірах, визначених у додатку 14 до Постанови Кабінету Міністрів України №704, згідно якої розмір окладу за військовим званням «полковник юстиції» становить 1480 грн.
Надбавка за вислугу років виплачується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 №1090 «Про затвердження Порядку виплати щомісячної надбавки за вислугу років прокурорам та іншим працівникам органів прокуратури» (з подальшими змінами). З 01.03.2018 згідно з додатком 16 до Постанови Кабінету Міністрів України №704.
Надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці виплачується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 №414 «Про види, розміри і порядок надання компенсації громадянам у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці» та Наказу Генерального прокурора України від 01.09.2016 №313 «Про порядок виплати працівникам органів прокуратури України надбавки до посадових окладів у зв`язку з роботою, яка передбачає доступ до державної таємниці» у відсотках до посадового окладу.
Надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи встановлюється та виплачується відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 №505 «Про упорядкування структури та умов праці працівників прокуратури» у розмірі 70 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та вислугу років.
Розмір премій визначається відповідно до особистого внеску військовослужбовця в загальний результат служби у межах фонду преміювання та економії фонду грошового забезпечення. Щомісячна премія з 01.01.2019 виплачується у розмірі 40 відсотків.
У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ України в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії за вислугою років без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 90% від суми місячної заробітної плати, яку обчислити з посадового окладу військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України, та з урахуванням постанови Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 13.02.2007:
з 01.01.2017 відповідно до частини третьої та пункту 11 частини п`ятої статті 81 Закону України «Про прокуратуру» (в редакції Закону №1774-VIII від 06.12.2016 та №1798-VIII від 21.12.2016) посадового окладу в розмірі півтора 12 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (всього 18 мінімумів), розмір якого встановлено на 1 січня календарного року та підвищенням надбавки за вислугу років у розмір» 50% (частина сьома статті 81 Закону);
з 01.01.2018 відповідно до додатку 14 постанови Кабінету Міністрів України №704 окладу за військове звання в розмірі 0,84 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).
До зазначеної заяви позивачем додані: лист Військової прокуратури Південного регіону від 18.12.2019 №18-6653вих19, копія довідки про розмір грошового забезпечення від 05.01.2017 №18-3вих-17, відповідно до якої до видів грошового забезпечення включені: посадовий оклад (3393 грн), оклад за військовим званням (135 грн), надбавка за вислугу років 35% (1187,55 грн), надбавка за виконання особливо важливої роботи 70% (3300,89 грн), надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% (508,95 грн), надбавка за безперервну службу 70% (5967,77 грн), премія 130% (18841,11 грн), матеріальна допомога на оздоровлення 1/12 (1207,76 грн), матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань 1/12 (1207,76 грн).
У відповідь на звернення позивача, відповідач листом від 27.12.2019 №3600/В-11, 3623/В-11 повідомив про те, що рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7р(ІІ)2019 положення пункту 20 статті 86 Закону №1697 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним), проте на виконання цього рішення відповідних змін до Закону №1697 не внесено. У зв`язку із цим, підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням наданих позивачем документів відсутні.
Вважаючи свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду.
ІV. ОБГРУНТУВАННЯ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
На обґрунтування позовних вимог позивач стверджує, що з квітня 2002 року є пенсіонером органів прокуратури. У зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про здійснення з 18.12.2018 перерахунку раніше призначеної пенсії за вислугою років без обмеження її максимального розміру. Проте, відповідач листом №3600/В-11,3623/В-11 повідомив про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії. Зазначає, що підстави та порядок перерахунку пенсії прокурорам визначені статтею 50-1 Закону України «Про прокуратуру». Наголошує, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особи застосуванню підлягає редакція статті Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи, саме на момент призначення йому пенсії.
V. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що пенсія позивачу була призначена до 01.01.2016, а тому до позивача не можуть бути застосовані обмеження максимального розміру пенсії, визначені Законом №1697-VІІ. Суд першої інстанції констатував, що положення частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII зі змінами втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення у справі №7р(ІІ)2019, відповідно позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, відповідно до положень частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII.
Апеляційний суд погодився із висновками суду першої інстанції щодо набуття позивачем права на перерахунок пенсії, проте дійшов висновку про скасування рішення суду із ухваленням нової постанови про часткове задоволення позову.
За висновками суду апеляційної інстанції, положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII, зі змінами, втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 у справі №3-209/2018 (2413/18, 2807/19), відповідно право на перерахунок пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, згідно із положеннями частини двадцятої 86 Закону №1697-VII, позивач набув з 13.12.2019, тобто з дати винесення Конституційним Судом України Рішення.
Одночасно з цим апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині виплати позивачу заборгованості з 18.12.2018 по час проведення такого перерахунку з урахуванням вже отриманих виплат (за 12 місяців до дати звернення із заявою до пенсійного органу), оскільки положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII, які передбачають умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, застосовуються з 13.12.2019, та не поширюють свою дію на правовідносини, які виникли до 12.12.2019 включно.
VІ. ДОВОДИ ЗАЯВИ ПРО ПЕРЕГЛЯД СУДОВОГО РІШЕННЯ ЗА НОВОВИЯВЛЕНИМИ ОБСТАВИНАМИ І ЗАПЕРЕЧЕНЬ
На обґрунтування наявності нововиявлених обставин у цій справі, заявник посилається на інформацію, зазначену у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону № 21-2052вих-21 від 08.06.2021, згідно із якою заробітна плата позивача, за підрахунками пенсійного органу виходячи із складових, зазначених у ній, станом на 01.01.2019 становить 53   290,14 грн. Натомість загальний розмір заробітної плати позивача, обчислений пенсійним органом на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020, склав 298   143,36 грн. Тобто, заробітна плата позивача, зазначена у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21-2052вих-21 від 08.06.2021, і заробітна плата, обчислена пенсійним органом на виконання рішення суду апеляційної інстанції у цій справі, суттєво відрізняється.
Враховуючи те, що на момент розгляду справи № 420/207/20 відомості про заробітну плату позивача станом на 01 січня 2019 року фактично існували, проте не були відомі суду та пенсійному органу, відповідач вважає, що інформація, зазначена у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону №21-2052вих-21 від 08.06.2021 є нововиявленою обставиною, а тому постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у цій справі підлягає перегляду з урахуванням зазначеної обставини.
VІІ. ОЦІНКА СУДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Суд апеляційної інстанції зазначив, що необхідними умовами для визначення відповідної обставини нововиявленою є те, що, по-перше, така існувала на час розгляду справи або виникла після розгляду та чітко віднесена законом до нововиявлених; по-друге, ця обставина не могла бути відома заявникові на час розгляду справи; по-третє, вона входить до предмета доказування у справі та може вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би прийняти інше рішення, ніж те, що було прийняте).
Водночас обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, окрім тих, що виникли після та чітко віднесені законом до нововиявлених, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, не можуть визнаватися нововиявленими.
В контексті обставин справи, суд апеляційної інстанції констатував, що у   постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 не зазначено конкретні суми складових грошового забезпечення позивача (окрім посадового окладу та окладу за військовим званням), оскільки судом не досліджувався розрахунок його грошового забезпечення та відповідно розмір пенсії внаслідок перерахунку.
Натомість розрахунок розміру грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2019 відповідачем проведено самостійно на виконання судового рішення у цій справі.
Одночасно з цим, апеляційний суд дослідив інформацію, зазначену у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 08.06.2021 № 21-2052вих-21 та відзначив, що у ній зазначені лише суми посадового окладу військового прокурора Криворізького гарнізону (8000 грн) і окладу за військовим званням (1480 грн). Інші складові заробітної плати зазначені у відсотках. Загальний розмір заробітної плати у цьому документі, як і у листі військової прокуратури Південного регіону України від 18.12.2019 №18-6653вих-19 не вказано. Загальний розмір заробітної плати, з якої перераховується пенсія позивача, обчислена Головним управлінням.
Апеляційний суд констатував, що інформація, зазначена у довідці від 08.06.2021 №21-2052вих-21 повністю співпадає із інформацією, зазначеною у листі (довідці) військової прокуратури Південного регіону України від 18.12.2019 №18-665Звих-19, а також у копії довідки про розмір грошового забезпечення від 05.01.2017 №18-3вих-17, постанові Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 13.02.2017 та інших документах, які є у пенсійного органу і досліджувалися судом у межах цієї справи.
Водночас ні в позовній заяві, зокрема, її прохальній частині, ні в резолютивній частині рішення суду апеляційної інстанції не зазначено та, відповідно, не вирішувалося питання щодо розміру грошового забезпечення позивача в цифровому вираженні, натомість дані спірні правовідносини стосувалися виключно перерахунку пенсії позивача, як такого.
Підсумовуючи викладене, за висновками апеляційного суду, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами випливає із порядку виконання рішення суду апеляційної інстанції, та не може вважатися нововиявленою обставиною.
VІІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
Касаційна скарга обґрунтована тим, що інформація про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2019 є істотною обставиною для вирішення справи, яка не була і не могла бути відома під час розгляду справи. За твердженнями скаржника, суд на момент розгляду справи не мав інформації про реальне грошове забезпечення позивача. Проте у резолютивній частині постанови від 14.05.2020 суд фактично визначив розмір заробітної плати позивача.
Позивач подав відзив на касаційну скаргу, у якому з посиланням на законність та обґрунтованість рішення суду апеляційної інстанції просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін. Зазначає, що інформація, зазначена у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 08.06.2021 №21-2052вих-21, співпадає із інформацією, зазначеною у документах, які досліджувалися судами при розгляді цієї справи. Відповідно відсутні підстави вважати, що обставина, на яку посилається пенсійний орган, є нововиявленою у розумінні положень КАС України.
IX. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального права та дійшов таких висновків.
Відповідно до статті 362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.
За приписами частин першої, другої та четвертої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або   ухвалою   про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих   показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо
неправильного перекладу, фальшивості   письмових,   речових   чи   електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.
Аналіз наведеної норми свідчить, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення. Ці обставини повинні бути належним чином підтверджені письмовими доказами, показаннями свідків, нотаріальною формою певних документів тощо.
До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є:
- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;
- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду;
- істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).
Тобто, за своєю юридичною природою нововиявлені обставини є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення.
Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду.
Тобто, нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ. Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.
Не можуть вважатися нововиявленими також ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, касаційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.
За змістом рішень Європейського Суду з прав людини від 18.11.2004 у справі «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia, заява № 69529/01) та від 06.12.2005 у справі «Попов проти Молдови» № 2 (Popov v. Moldova № 2, заява № 19960/04) процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду.
У пункті 33 рішення у справі «Христов проти України» (заява № 24465/04) Європейський Суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania), заява N 28342/95, пункт 61, ECHR 1999-VII, у справі «Желтяков проти України», заява № 4994/04, пункт 42).
Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 34), тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно із цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява №52854/39, пункт 52, ECHR 2003-IX, у справі «Желтяков проти України», заява №4994/04, пункт 43).
Наведене свідчить про те, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не суперечить принципу юридичної визначеності, проте саме лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду, при цьому особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що у неї не було можливості представити цей доказ під час судового розгляду справи до винесення судового рішення, а також те, що цей доказ має суттєве значення.
У справі, що розглядається, в якості підстави для перегляду постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 за нововиявленими обставинами відповідач посилається на інформацію, зазначену у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону № 21-2052вих-21 від 08.06.2021 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2019.
Відповідно до відомостей, зазначених у цій довідці, грошове забезпечення за посадою військового прокурора Криворізького гарнізону Південного регіону України станом на 01.01.2019 становить: посадовий оклад - 8 000 грн; оклад за військовим званням - 1480 грн; надбавка за вислугу років - 50%; надбавка за роботу з таємними документами -15%;      надбавка за високі досягнення у праці або за виконання особливо важливої роботи - 70%; щомісячна премія - 40%; грошова допомога на оздоровлення (1/12); матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань (1/12); надбавка за безперервну службу - 70%.
Здійснивши самостійне обчислення грошового забезпечення виходячи із складових, зазначених у довідці № 21-2052вих-21 від 08.06.2021, пенсійний орган стверджує, що розмір заробітної плати позивача станом на 01.01.2019 склав 53 290,14 грн., в той час, як заробітна плата ОСОБА_1 , обчислена пенсійним органом на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020, становить 298   143,36 грн, тобто суттєво перевищує.
За твердженнями скаржника, суд на момент розгляду справи не мав інформації про реальне грошове забезпечення позивача.
Надаючи правову оцінку в контексті правовідносин, що склалися, апеляційний суд насамперед наголосив на тому, що у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 не зазначено конкретних сум складових грошового забезпечення позивача (окрім посадового окладу та окладу за військовим званням), позаяк судом не досліджувався розрахунок його грошового забезпечення та відповідно розмір пенсії внаслідок такого перерахунку. Правовідносини щодо розміру грошового забезпечення позивача в цифровому вираженні не було предметом спору, спірні правовідносини стосувалися виключно права позивача на перерахунок пенсії.
Натомість розрахунок заробітної плати позивача був проведений пенсійним органом самостійно на виконання цього судового рішення.
Одночасно з цим, апеляційний суд констатував, що у довідці Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 08.06.2021 №21-2052вих-21 зазначені лише суми посадового окладу військового прокурора Криворізького гарнізону та окладу за військовим званням, інші ж складові грошового забезпечення зазначені у відсотках, без визначення конкретних сум.
Крім того, здійснивши порівняльний аналіз відомостей, зазначених у довідці від 08.06.2021 №21-2052вих-21, поданій заявником в якості нововиявленої обставини, із документами, дослідженими під час розгляду справи (лист (довідка) Військової прокуратури Південного регіону України від 18.12.2019 №18-665Звих-19, довідка про розмір грошового забезпечення від 05.01.2017 №18-3вих-17, постанова Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 13.02.2017), апеляційний суд встановив, що інформація щодо розміру грошового забезпечення позивача повністю співпадає.
Обґрунтованих доводів в спростування зазначених висновків апеляційного суду пенсійний орган не навів.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду апеляційної інстанції про те, що заявником не наведено нововиявлених обставин, які б мали наслідком перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2020 у цій справі.
Х. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Згідно статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2021 у справі №420/207/20 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Судді Верховного Суду:                                                                   С. М. Чиркін
                                                                                          А. А. Єзеров 
                                                                                          В. М. Шарапа