КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  
                        
Справа № 755/21043/21                                                               Головуючий у 1-й інст. - Коваленко І.В.
Апеляційне провадження  22-ц/824/7459/2022                                                  Доповідач - Рубан С.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
       11 липня 2022 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
                                   головуючого судді          Рубан  С.М.
                                   суддів                     Заришняк Г.М., Кулікова С.В.
 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
          У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_3 , в якому просив стягнути грошову суму за попереднім договором від 23 вересня 2020 року про укладення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 суму  сплати за квартиру у розмірі 247 924 грн 72 коп., 3% річних у розмірі 2 832 грн 46 коп. та інфляційні витрати у розмірі 6 743 грн 55 коп, а всього 257 500 грн 73 коп.
         Посилається на те, що 23 вересня 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна - квартири, відповідно до п. 1 якого відповідач ОСОБА_3 зобов`язався у строк до 30 червня 2021 року передати у власність позивача з укладанням договору купівлі-продажу, а позивач зобов`язався прийняти і оплатити квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 0,0322 га, кадастровий номер 32222486200:03:007:5588, що знаходиться по АДРЕСА_3 . 
         Згідно п. 4 попереднього договору, при його укладенні, на підтвердження намірів сторін, позивач, як покупець, передав, а відповідач, як продавець, прийняв передоплату у вигляді авансу в розмірі 236 578 грн 00 коп. 
       Крім того, 29 грудня 2020 року менеджером відділу продаж ЖК «Данія» отримано від позивача грошові кошти у розмірі 400 доларів США на погашення грошового залишку за квартиру, що станом на 29 грудня 2020 року за офіційним курсом НБУ становило 11 346 грн. 72 коп. 
         Проте, в порушення вищевказаних умов попереднього договору про укладення договору купівлі-продажу квартири, відповідачем до дня звернення до суду з цим позовом не побудований та не зданий в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок, квартира позивачу не передана, основний договір купівлі-продажу квартири не укладений саме з вини відповідача, одержана відповідачем сума авансового платежу безпідставно не повертається.
           
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми - визнано неподаною та повернуто позивачу.
 
        Не погоджуючись з ухвалою суду,  04 березня 2022 року ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу,  в якій просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно вимагає від позивача надання інформації, а саме повні анкетні дані сторін, розрахунку відповідно до вимог чинного законодавства, чіткість викладення змісту позовних вимог яка не передбачена ст. 175 ЦПК України.
       Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.
        Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1,5,6,9,10,14,19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
       Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.   
Повертаючи позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми, суд першої інстанції виходив з того, що, позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, тому відповідно до ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
 
 Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.
 
Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість ухвалисуду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
 
   Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 грудня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків, а саме: не зазначено повних анкетних даних сторін, зокрема: адреси електронної пошти відповідача; не надано обґрунтованого розрахунку суми коштів відповідно до вимог чинного законодавства щодо нарахування та заявленої суми до стягнення у розмірі 257 500,73 грн. з відповідача, який має бути відображений у позовній заяві; не чітко викладено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні (ч.3 ст.175 ЦПК України), позов не містить відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору (п.6 ч.3 ст.175 ЦПК України), якщо такі проводилися.
 
17 січня 2022 року від ОСОБА_1 до суду надійшла заява про усунення недоліків, в якій він надав пояснення щодо кожного пункту викладеного судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.
 
      Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику. 
 
       В ухвалі суд вказав, що позивачем не в повному обсязі усунуті недоліки позовної заяви, а саме: обґрунтованого розрахунку суми коштів відповідно до вимог чинного законодавства щодо нарахування та заявленої суми до стягнення у розмірі 257 500 грн 73 коп. з відповідача, який має бути відображений у позовній заяві, позивач не надає, а натомість вказує, що розрахунок складається із сум вказаних у попередньому договорі купівлі-продажу нерухомого майна - квартири, 3 процентів річних та інфляційних витрат відповідно до вимог ст.ст.536, 625, 693 ЦК України. Щодо вимоги чіткого викладення змісту позовних вимог: способу (способів) захисту прав або інтересів, передбаченого законом чи договором, або інший способу (способів) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні повідомляє, що заходи досудового врегулювання спору ним не проводились, адреса електронної пошти відповідача позивачу не відома.
 
       Постановляючи ухвалу про повернення заяви, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не в повному обсязі усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом,  а тому є підстави вважати заяву  неподаною і повернути її позивачеві, як передбачено ч. 3, 5 ст. 185 ЦПК України.
 
Вимоги до форми і змісту позовної заяви викладені у ст.175 ЦПК України, згідно вимог якої у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
 
Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
 
Відповідно до ч. 3 ст. 175 ЦПК України.
 
Позовна заява повинна містити:
 
1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;
 
2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;
 
3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;
 
4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;
 
5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;
 
6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;
 
7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;
 
8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;
 
9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;
 
10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
 
Відповідно до  ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір та не подано додатків до позовної заяви, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.
 
Тобто, виходячи із змісту п.2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України надання електронної пошти не є обов`язковим і надається, якщо  позивачу вона відома.
 
Визнаючи позовну заяву неподаною та повертаючи її ухвалою від 19 версеня 2022 року року в зв`язку з невиконанням вимог ухвали від 22 грудня 2021 року, серед яких зокрема зазначалось нечітке визначення змісту позовних вимог, судом першої інстанції залишено поза увагою, що чинним ЦПК України критеріїв чіткості позовних вимог не визначено.

  Згідно п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження;
 
Відповідно до ч.1 ст. 196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження у кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
 
  Згідно п.3 ч.2 ст.197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Оскільки визначення ціни позову та уточнення позовних вимог може бути вирішено на іншій стадії цивільного процессу, а саме на стадії підготовчого засідання, такі обставини не можуть виступати підставою для залишення заяви без руху та підставами повернення позовної заяви позивачу.
 
  Тобто, залишення заяви без руху у даній справі не базується на вимогах Цивільно-процесуального законодавства України.
 
Відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
 
Суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу з підстав невиконання в повному обсязі вимог ухвали суду щодо усунення недоліків позовної заяви.
 
Ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 19 січня 2022 року в частині визначання підсудності апеляційним судом не переглядається, оскільки не є предметом апеляційної скарги.
 
Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як постановлена помилково, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року - задовольнити.
          
Ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 19 січня 2022 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

              Головуючий                                     
 
              Судді