УХВАЛА

28 квітня 2022 року 
м. Київ
справа № 260/1706/21
адміністративне провадження № К/990/8779/22  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,
суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року в адміністративній справі за позовом     ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
12 травня 2021 року,      ОСОБА_2  звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області, в якому просив:
1) визнати протиправними (незаконними) дії Головного управління Національної поліції в Закарпатській області щодо звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції    ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області;
2) визнати протиправними (незаконними) та скасувати:
- наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 09.04.2021 року за № 830 в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції    ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області.
- наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 12.04.2021р. № 82 о/с по особовому складу в частині звільнення зі служби в поліції старшого сержанта поліції    ОСОБА_1 , поліцейського сектору реагування патрульної поліції Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області;
3) поновити    ОСОБА_1 на службі в Національній поліції, на посаді старшого сержанта поліції, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з 13 квітня 2021 року; 4) стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь    ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час вимушеного прогулу з 13.04.2021 року до дня набрання законної сили рішенням суду в даній справі; 5) допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення    ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді старшого сержанта поліції, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі за один місяць; 6) стягнути з відповідача на мою користь судові витрати; 7) до початку розпаду справи витребувати з ГУНП в Закарпатській області матеріали службового розслідування (том І, а.с.1-12).
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року позов задоволено. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області задоволено частково.  
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду     від 22 листопада 2021 року у цій справі скасовано в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу та прийняти в цій частині нову постанову, якою у стягненні витрат на професійну правничу допомогу відмовлено.
В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Головне управління Національної поліції у Закарпатській області подало до Верховного Суду касаційну скаргу.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з наступного.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів".
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Обставини справи свідчать, що спірні правовідносини склались з приводу проходження позивачем публічної служби.
При цьому посада та звання позивача, (старший сержант поліції, поліцейський сектору реагування патрульної поліції Тячівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області) не включає його в перелік службових осіб, що займають відповідальне та особливо відповідальне становище та осіб вищого офіцерського складу.
За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались відносяться до справ незначної складності.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2022 року в адміністративній справі за позовом     ОСОБА_1  до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                            А.Г. Загороднюк

Судді:                                                                                                        Л.О. Єресько

                                                                                                                  В.М. Соколов