ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 638/17183/20  Номер провадження 22-ц/814/2575/22	Головуючий у 1-й інстанції Цвірюк Д.В.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 серпня 2022 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого – судді - доповідача   Дорош А.І.
Суддів:    Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі:  Коротун І.В. 

переглянув у судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» 

на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року, ухвалене суддею Цвірюк Д.В., повний текст рішення складено – 26 листопада 2021 року

у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило суд стягнути з ОСОБА_1 вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу у розмірі 11 075,92 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 269,64 грн. та інфляційні нарахування на суму боргу у розмірі 279,11 грн., а також сплачений судовий збір.

Позовна заява мотивована тим, що на ім`я відповідача за адресою: АДРЕСА_1 відкрито особистий рахунок № НОМЕР_1 . Житлове приміщення обладнано газовими приладами. 12.11.2019 року представником АТ «Харківміськгаз» при огляді газового обладнання за вищезазначеною адресою встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме несанкціоноване втручання в роботу побутового лічильника газу, про що складено відповідні акти про порушення, які були підписані позивачем та відповідачем без зауважень. У зв`язку з виявленим втручанням газовий лічильник було демонтовано та направлено на експертизу в сервісний центр з ремонту та повірки газових лічильників АТ «Харківміськгаз», про що складено акт. 26.11.2019 року комісією АТ «Харківміськгаз» спільно з Державним підприємством «Укрметртестстандарт» була проведена експертиза лічильника газу, за підсумками проведення якої виявлено наступне: пломба заглушка не відповідає зразку заводу виробника. При відкритті виявлено: механічні пошкодження корпусу відлікового пристрою зсередини, механічні пошкодження в місці кріплення вісі передаточних колес. За результатами проведеної експертизи було складено відповідний акт. Також лічильник газу був визнаний непридатним згідно довідки ДП «Укрметртестстандарт». Позивач вважає, що відповідач порушив п.п.3 п.1 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем. На підставі виявленого порушення підприємством АТ «Харківміськгаз» було складено акт-розрахунок вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу. Згідно розрахунку за період з 12.05.2019 року по 11.11.2019 року вартість необлікованих (донарахованих) об`ємів природного газу становить 11 075,92 грн. Також позивач просив стягнути три проценти річних від простроченої суми за вказаний період, що складає 269,64 грн., та індекс інфляції у розмірі 279,11 грн. Також зазначає, що АТ «Харківміськгаз» є правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ «Харківміськгаз».

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що з викладених в акті №9135 від 12.11.2019 року порушень, акті експертизи № 4346Е від 26.11.2019 року, довідки № 39-1-4/15133 ЦСБ 4346Е від 26.11.2019 року не вбачається, що лічильник GALLUS-2000 G-4 № U00724420 внаслідок виявлених працівниками позивача порушень не обліковував спожитий ОСОБА_1 газ або показання лічильника внаслідок пошкоджень були викривлені. Акт експертизи від 26.11.2019 року не містить таких показників позачергової повірки як втрата тиску, герметичність, похибка лічильника з об`ємної витрати. Враховуючи викладене, суд визнав, що за недоведеності зв`язку виявлених у ОСОБА_1 недоліків у лічильнику та відсутністю обліку чи викривлення показань спожитого ОСОБА_1 газу, у позивача були відсутні підстави для нарахування споживачу вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості. Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку не надав належні та неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, а також оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що факт невідповідності пломби зразку заводу виробника сам по собі є кваліфікуючою ознакою того, що лічильник експлуатується з порушенням вимог Кодексу газорозподільних систем, відсутність (пошкодження, заміна тощо) пломби, в розумінні Кодексу свідчить про несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, що підтверджено актом експертизи лічильника від 26 листопада 2019 року. При цьому, посилається на відповідні висновки Верховного Суду у справі № 903/160/21, 904/2357/20, 904/4030/18. Вважає, що своїми діями споживач порушив норми Кодексу газорозподільних систем, зокрема п.п. 3 п.1 гл.2 Розділу ХІ Кодексу, а саме до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу» та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належить: несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу). На підставі виявленого порушення підприємством АТ «Харківгаз» було складено розрахунок вартості не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу, який здійснений за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. Зазначає, що АТ «Харківміськгаз» при донарахуванні суми не порушувало вимог Кодексу газорозподільних систем. Крім того, звертає увагу, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач не оспорював факту виявленого Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в ЗВТ, ним не спростовано жодним доказом виявлене порушення. Відповідач лише заперечував проти методики проведення розрахунку не облікованих (донарахованих) обсягів природного газу в неопалювальний період. За результатами численних перевірок дій Товариства компетентними та уповноваженими на це органами, порушень не виявлено, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься листування, відповіді та акти проведених перевірок, яким суд першої інстанції не надав належної оцінки, що призвело до ухвалення помилкового рішення.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішеннясправи.
Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК Україниучасникисправи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішивпитання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першоїінстанціїповністюабочастково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційноїінстанціїпереглядає справу за наявними в ній і додатковоподанимидоказами та перевіряєзаконність і обґрунтованістьрішення суду першоїінстанції в межах доводів та вимогапеляційноїскарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанціїобставин вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та є побутовим споживачем послуг з розподілу природного газу.

12.11.2019 року представниками ПАТ «Харківміськгаз» при огляді газового обладнання за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: підозра у несанкціонованому втручанні в роботу ЗВТ (газового лічильника) тип GALLUS-2000 G-4 № U00724420, про що згідно глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, складено відповідний акт про виявлені порушення №9135 від 12.11.2019 року та акт про порушення № 687/19 від 12.11.2019 року, які підписані споживачем (а.с. 7, 8).

На підставі виявленого порушення, того ж дня представником Оператора ГРМ, лічильник газу у домоволодінні за вищевказаною адресою було демонтовано та направлено на експертизу до Сервісного центру з ремонту та повірки газових лічильників АТ «Харківміськгаз», про що складено протокол про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи №9135 від 12.11.2019 року, який також підписано споживачем без зауважень, та повідомлено про час і місце проведення експертизи (а.с. 9).

Під час проведення експертизи 26.11.2019 року комісією АТ «Харківміськгаз» спільно з ДП «Укрметртестстандарт» виявлено втручання в газовий лічильник, а саме: пломба не відповідає зразку заводу виробника. При відкритті виявлено механічні пошкодження корпусу відлікового пристрою зсередини, механічні пошкодження в місці кріплення вісі передаточних колес, про що складено акт експертизи лічильника газу № 4346Е від 26.11.2019 року та видано ДП «Укрметртестандарт» довідку про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 39-1-4/15133 ЦСБ 4346Е від 26.11.2019 року (а.с. 10, 11).

У вказаній вище довідці зазначено підстави для визнання ЗВТ непридатним: «Невідповідність ідентифікаційних ознак захисного пломбування, що застосовується виробником лічильника».

На підставі виявленого порушення протоколом від 04.02.2020 року постійно діючої комісії АТ «Харківміськгаз» з питань, пов`язаних з розглядом актів про порушення, які складені внаслідок виявлення порушень побутовим споживачем вимог Кодексу газорозподільних систем, за участі відповідача задоволено акт про порушення від 12.11.2019 року та складено акт-розрахунок вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу за цінами закупівлі АТ «Харківміськгаз» у розмірі 11 075,92 грн. (а.с. 15).

Вирішуючи справу по суті позовних вимог, судом першої інстанції враховано правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 24.10.2018 року у справі № 914/2384/17, згідно якої Верховний Суд, проаналізувавши положення пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС, погодився з висновком суду першої інстанції про те, що несанкціонованим втручанням є не лише доведення факту пошкодження конструкції ЗВТ/лічильника, зокрема, наявності наскрізного отвору у корпусі лічильника споживача, а й встановлення факту викривлення даних обліку природного газу (коли витрати природного газу комерційним вузлом обліку не обліковуються, обліковуються частково чи з порушенням).

Схожий висновок також міститься у постановах Верховного Суду від 31.07.2019 р. у справі № 904/4030/18, від 05.11.2019 р. у справі № 922/137/19, від 28.12.2019 р. у справі № 911/721/19, від 12.03.2020 р. у справі № 920/1217/16, від 26.06.2020 р. у справі № 911/720/19, від 08.09.2020 р. у справі № 922/4351/19.

Як указав Верховний Суд у постанові від 03 листопада 2020 року у справі №908/554/19, положення пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРС прямо вказує на те, що несанкціонованим є втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу за наявності факту того, що витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), або інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.
З врахуванням викладеного, суд першої інстанції встановив, що з викладених в акті №9135 від 12.11.2019 року порушень, акті експертизи № 4346Е від 26.11.2019 року, довідки № 39-1-4/15133 ЦСБ 4346Е від 26.11.2019 року не вбачається, що лічильник GALLUS-2000 G-4 № U00724420 внаслідок виявлених працівниками позивача порушень не обліковував спожитий ОСОБА_1 газ або показання лічильника внаслідок пошкоджень були викривлені. Акт експертизи від 26.11.2019 року не містить таких показників позачергової повірки як втрата тиску, герметичність, похибка лічильника з об`ємної витрати.

Таким чином, суд першої інстанції визнав, що за недоведеності зв`язку у виявлених недоліків у лічильнику ОСОБА_1 та відсутністю обліку чи викривлення показань спожитого ОСОБА_1 газу, у Товариства були відсутні підстави для нарахування споживачу вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу та його вартості.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін.

У відповідності до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оскільки позивач на виконання свого процесуального обов`язку не надав належні та неспростовні докази на підтвердження своєї позиції, а також, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд першої інстанції ухвалив рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Предметом даного спору є стягнення з відповідача на користь позивача вартості не облікованого (донарахованого ) об`єму газу, 3% річних та інфляційних втрат.

Правовідносини, що склалися між сторонами у справі регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, Кодексом газорозподільних систем, Правилами постачання природного газу, які затверджені Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2496, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим Наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619, Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕ та КП № 2498 від 30.09.2015 року, Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, а також споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальним або газорозподільним підприємством Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494.

Правові, економічні та організаційні засади функціонування ринку природного газу визначені Законом України «Про ринок природного газу».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» ринок природного газу - сукупність правовідносин, що виникають у процесі купівлі-продажу, постачання природного газу, а також надання послуг з його транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), розподіл природного газу - це господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Згідно з ст. ст. 37, 39, 40 Закону України «Про ринок природного газу» оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Оператор газорозподільної системи не може провадити діяльність з видобутку, транспортування або постачання природного газу. Оператор газорозподільної системи має бути юридично та організаційно незалежним від інших видів діяльності на ринку природного газу, не пов`язаних з розподілом природного разу. Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. Оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором (НКРЕКП).

Сторони не заперечують, що ПАТ «Харківміськгаз», правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз», здійснює розподіл природного газу території м. Харкова та Харківської області.

При цьому, ОСОБА_1 є споживачем комунальних послуг з газопостачання, які надаються позивачем відлповідачу за адресою: АДРЕСА_1 .

Кодекс газорозподільних мереж (Кодекс ГРМ) визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні основи функціонування газорозподільчих систем, зокрема, умови забезпечення, тощо.

Пунктом 5 глави 5 розділу ІІІ Кодексу газорозподільних систем оператор ГРМ має право безперешкодного та безкоштовного доступу до земельних ділянок та інших об`єктів всіх форм власності, на яких розташована газорозподільна система, для виконання службових обов`язків, передбачених законодавством.

Для належного виконання Оператором ГРМ функцій щодо забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки, якості та величини тиску газу, запобігання можливим витокам газу та недопущення аварійних ситуацій споживач зобов`язаний забезпечити доступ на власні об`єкти представникам Оператора ГРМ за їх службовими посвідченнями для виконання службових обов`язків, зокрема, для: перевірки, локалізації і ліквідації витоків газу та аварійних ситуацій; перевірки, повірки та/або експертизи комерційного вузла обліку (лічильника газу), а також перевірки показань лічильників газу; виконання робіт з припинення та відновлення газопостачання.

Відповідно до п.п. 1-3, п.п.7 глави 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ.

До демонтажу лічильника газу на періодичну повірку або до/під час його періодичної повірки на місці встановлення Оператор ГРМ має право проводити контрольний огляд вузла обліку та/або його перевірку в порядку, визначеному главою 9 цього розділу, а також ініціювати проведення експертизи або експертної чи позачергової повірки лічильника газу в порядку, визначеному главою 10 або 11 цього розділу. У такому разі споживач зобов`язаний забезпечити представникам Оператора ГРМ (разом з їх засобами і матеріалами) відповідний доступ до лічильника газу.

Пунктом 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, передбачено, що у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення, зокрема про:
1) пошкодження пломб;
2) пошкодження ЗВТ (лічильника газу);
3) наявність зміни параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу;
4) непрацездатність комерційного ВОГ чи його складових та/або його (їх) невідповідність умовам експлуатації чи узгодженій проектній документації або умовам договору;
5) наявність ознак несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ;
6) наявність несанкціонованого газопроводу;
7) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу).

У пункті 2 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Згідно з підпунктом 6 пункту 7 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем у разі виявлення під час перевірки комерційного ВОГ чи його складових або контрольного огляду вузла обліку ознак нижченаведених порушень представник Оператора ГРМ на місці перевірки складає у порядку, визначеному цим Кодексом, акт про порушення.

Згідно з п.11 глави 5 розділу ХІ цього Кодексу за результатами розгляду акту про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акту про порушення.

Під несанкціонованим втручанням в роботу ЗВТ/лічильника газу розуміється втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу.

Для здійснення нарахування відповідачем позивачу необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, слід встановити несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ.

Так, порядок періодичної повірки засобів вимірювальної техніки по об`єктах побутових споживачів (населенню), вузлів обліку та їх складових врегульовано главою 8, 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем, Положенням про проведення експертизи лічильників газу, установлених у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 619 (далі - Положення), Типовим договором розподілу природного газу, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Такими чином, засобом вимірювальної техніки є технічний засіб, який застосовується під час вимірювань фізичних величин і має нормовані метрологічні характеристики.

Частиною першою статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту.

Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань яких використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду), що є власністю фізичних осіб, здійснюються за рахунок суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Періодична повірка проводиться за рахунок тарифів на електро-, тепло-, газо- і водопостачання (частина четверта статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Пунктом 4 глави 9 розділу Х Кодексу газорозподільних систем встановлено, що оператор газорозподільної системи при проведенні контрольного огляду вузла обліку має право:
- оглядати комерційний вузол обліку природного газу та його складові на предмет відсутності ознак пошкодження засобу вимірювальної техніки, пошкодження пломб, несанкціонованого втручання в засіб вимірювальної техніки, несанкціонованого газопроводу та/або несанкціонованого підключення газових приладів, внаслідок чого може перевищуватися діапазон обчислення лічильника газу (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення лічильником газу);
- здійснювати перевірку параметрів параметризації обчислювача чи коректора об`єму газу (за їх наявності);
- перевіряти наявність діючих свідоцтв про повірку засобів вимірювальної техніки (відміток про повірку в паспортах засобів вимірювальної техніки), що входять до складу комерційного вузла обліку природного газу.

До порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з газорозподільних систем (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу засобів вимірювальної техніки (комерційного вузла обліку природного газу, зокрема, лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

При виявленні ознак пошкодження пломб (крім факту їх відсутності чи розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломбу) та/або несанкціонованого втручання у засіб вимірювальної техніки, що має бути зазначено в акті про порушення, за домовленістю сторін або за ініціативою оператора газорозподільної системи чи споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) може бути ініційована їх експертиза, порядок проведення якої передбачено Кодексом газорозподільних систем та пунктом 3.3 Положення.

Пунктом 3.3.1 Положення передбачено, що експертизу лічильника газу проводить комісія, яка призначається наказом по газопостачальній (газотранспортній) організації. До складу комісії повинні входити представники газопостачальної (газотранспортної) організації та територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері метрології.

Комісія проводить зовнішній огляд лічильника газу на предмет відповідності фактичного стану лічильника ознакам, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу. Після зовнішнього огляду комісією перевіряються: відповідність місць фактичного розташування пломб місцям, зазначеним в акті про демонтаж лічильника газу; цілісність та місцезнаходження пломб, а також ознак порушень, зазначених в акті про зняття лічильника газу; цілісність заводського та повірчого тавра на лічильнику газу; цілісність відлікового механізму та корпусу лічильника газу; цілісність конструктивних елементів вихідного патрубка лічильника газу; наявність сторонніх предметів у середині лічильника газу; відповідність маркування лічильника газу нормативно-технічній документації. Після виконання цих робіт проводиться позачергова повірка лічильника згідно з ДСТУ 2708-99 «Метрологія. Повірка засобів вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення». Результати огляду та позачергової повірки фіксуються в акті експертизи (пункти 3.3.3.1-3.3.3.4 Положення).

Залежно від результатів експертизи до акта експертизи додається довідка про непридатність засобу вимірювальної техніки або свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки згідно з ДСТУ 2708-99. Лічильник газу запаковується в поліетиленовий пакет, який пломбується пломбою газопостачальної (газотранспортної) організації і направляється: на встановлення у споживача - у разі визнання комісією лічильника газу придатним до застосування; на ремонт - у разі висновків комісії про непридатність лічильника газу до застосування та рекомендації щодо проведення ремонту лічильника газу. У разі висновків комісії про непридатність лічильника газу до застосування та висновків щодо неможливості проведення ремонту, лічильник газу передається споживачеві.

Системний аналіз цих положень законодавства дає підстави для висновку про те, що у разі встановлення непридатності лічильника до використання про це прямо вказується у акті експертизи із зазначенням виявлених у його роботі недоліків.

Звертаючись до суду з позовом, АТ Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» зазначав, що актом експертизи побутового лічильника газу №4346Е від 26 листопада 2019 року встановлено, що пломба не відповідає вимогам заводу виробника, при відкритті виявлено механічні пошкодження корпусу відлікового пристрою з середини, механічні пошкодження в місці кріплення вісі передаточних колес.

Згідно розділу 5 глави X Кодексу газорозподільних систем, визначено особливості приладового обліку природного газу, зокрема те, що комерційний вузол обліку (комерційний ВОГ) та його складові мають бути опломбовані пломбами з тавром відповідного органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, та пломбами заводу-виробника.

Місця пломбування та реквізити пломб заводу-виробника, а також місця пломбування пломбами органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, вказуються в технічній документації (паспорті) на кожний ЗВТ або протоколі повірки, якщо така мала місце перед чи під час експлуатації ЗВТ.

При встановленні власних охоронних пломб, у тому числі магнітних індикаторів, Оператор ГРМ має зазначити в акті про пломбування або в іншому документі, який оформлюється при зазначених заходах, місця встановлення кожної пломби, реквізити кожної пломби, сторону, яка їх встановила, та сторону, відповідальну за їх збереження.

Відповідний акт про пломбування чи інший документ має бути підписаний уповноваженими особами, які брали участь та були присутніми при пломбуванні.

Власник комерційного ВОГ або сторона, відповідальна за збереження комерційного ВОГ, згідно з відповідним договором про відповідальне зберігання та/або актом про пломбування чи іншим документом, який був оформлений при встановленні пломб/магнітних індикаторів, відповідає за збереження і цілісність пломб (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, на якому встановлено пломби (дріт, кордова нитка тощо), та гвинтів, на яких закріплено пломбувальний матеріал.

З огляду на вищевказані норми, колегія суддів приходить до висновку, що комерційний вузол обліку (комерційний ВОГ) та його складові мають бути опломбовані пломбами з тавром відповідного органу, уповноваженого на проведення метрологічних робіт, та пломбами заводу-виробника. Крім того, Оператор ГРМ під час встановлення лічильнику має додатково встановити охоронні пломби, у тому числі магнітних індикаторів. При цьому, законодавець з метою уникнення подальших спорів між споживачами та Операторами ГРМ чітко встановив обов`язок визначення в акті про пломбування або в іншому документі, який оформлюється при зазначених заходах, місця встановлення кожної пломби, реквізити кожної пломби, (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу, тощо. Вказані відомості є необхідними з метою подальшої перевірки встановленого лічильника, зокрема, на предмет його відповідності встановленому зразку, а також з метою усунення можливих суперечностей між газопостачальною організацією та споживачем.

Відсутність даних щодо марки, типу, реквізитів кожної пломби заводу виробника (номерних, з відбитками тавр), пломбувального матеріалу тощо позбавляє можливості порівняти пломбу, яка була встановлена виробником лічильника та метою якого є попередження втручання в діяльність лічильника з метою зміни його показів, із тією яка була виявлена на лічильнику споживача та, яка згідно акту про порушення та експертизи лічильника не відповідала встановленому зразку.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За результатами перегляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів приходить до висновку, що матеріали справи не містять належнихта допустимих доказів, які свідчили б про здійснення ОСОБА_1 несанкціонованого втручання в роботу засобів вимірювальної техніки, відсутні докази протиправного втручання в його роботу з боку відповідача, наявність викривлення даних обліку природного газу та відповідного причинно-наслідкового зв`язку між втручанням і викривленням обліку.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що актом експертизи лічильника газу підтверджено ознаки втручання відповідачем в роботу лічильника, то такі доводи колегія суддів вважає безпідставними, оскільки згідно матеріалів справи, зокрема акту про порушення №687/19, акту № 9135 про виявлені порушення, акту про демонтаж засобу вимірювання, акту експертизи лічильника, пошкоджень саме лічильника виявлено не було, а зазначено, що неможливо виявити дефекту лічильника шляхом зовнішнього огляду, пломба не була пошкоджена на момент демонтажу лічильника, що підтверджує відсутність доказів втручання ОСОБА_1 в роботу лічильника.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення відповідачем протиправних дій, які б спричинили використання необлікованого (облікованого частково чи з порушенням законодавства) природного газу та їх причинно-наслідкового зв`язку з необлікованим використання природного газу.

Отже, факту несанкціонованого відбору ОСОБА_1 природного газу з газорозподільних систем позивачем доведено не було, тому відсутні підстави для нарахування позивачем споживачеві вартості необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу на підставі акту про порушення в сумі 11 075,92 грн.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що метою проведення повірки засобів вимірювальної техніки є саме перевірка придатності ЗВТ до застосування, зокрема правильність та безперебійність роботи лічильника, можливі збої у роботі у зв`язку з часовим використання вимірювальної техніки.

Тобто зважаючи на те, що обсяг спожитого газу споживачем вимірюється певною технікою, яка у зв`язку зі спливом часу може втрачати свої технічні характеристики, що впливатиме і на правильність обліку спожитого газу, законодавець зобов`язав Оператора ГРМ проводити відповідні повірки ЗВТ, періодичність яких визначається КГС та самим договором, укладеним із споживачем. В той же час, матеріали справи не містять відомостей щодо проведення періодичної перевірки газового лічильника з моменту його встановлення у 2002 році до моменту останньої перевірки у листопаді 2019 року, що свідчить про експлуатацію газового лічильника протягом 17 років без жодної його перевірки з боку газопостачальника на збереження та відповідність його технічних властивостей.
З врахування викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, апеляційний суд у складі колегії суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -     

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Харківміськгаз» – залишити без задоволення.

РішенняДзержинського районного суду м. Харкова від 22 листопада 2021 року- залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 серпня 2022 року.

СУДДІ:         А. І. Дорош                О. А. Лобов                        В. М. Триголов